ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
30.06.2026	Справа № 910/4272/26	

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Мамаївське"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобалфлекс"
про стягнення 1430825,92 грн.
Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Мамаївське" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобалфлекс" про стягнення 1430825,92 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 30/09-2025 від 30.09.2025 р. в частині повної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 1380008,69 грн. основного боргу, 31988,61 грн. інфляційних втрат та 18828,62 грн. 3% річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2026 р. відкрито провадження у справі № 910/4272/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Про стан розгляду справи № 910/4272/26 сторони були повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.
Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2025 р. між Приватним сільськогосподарським підприємством "Мамаївське" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобалфлекс" (покупець) укладено договір поставки № 30/09-2025, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати (поставити) товар покупцю у власність відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити такий товар.
Згідно з п. 1.2 договору ціна, кількість товару обумовлюється у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.
Товар поставляється згідно умов, обумовлених у специфікаціях (п. 2.1 договору).
Пунктом 3.2 договору встановлено, що покупець сплачує грошову суму у розмірі 86% вартості товару згідно виставленого рахунку при навантаженні товару. Решту 14 % покупець сплачує постачальнику після реєстрації податкової накладної згідно чинного законодавства. Оплата за товар вважається здійсненою з моменту надходження грошових коштів на банківський рахунок постачальника.
У відповідності з п. 3.4 договору загальна сума за цим договором складає загальну вартість усіх партій товару, поставлених протягом терміну дії договору.
Згідно з п. 4.2 договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається з дати належного оформлення і підписання сторонами видаткової накладної на відповідну партію товару.
За умовами п.п. 8.1, 8.3, 8.7 договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Договір діє до 31.12.2025 р. Якщо жодна зі сторін не заявить про розірвання договору за 15 днів до терміну його закінчення, договір вважається пролонгованим ще на один рік.
Доказів розірвання чи припинення договору поставки № 30/09-2025 від 30.09.2025 р. матеріали справи не містять.
Як вбачається із специфікації № 1, сторони погодили поставку наступного товару: найменування - соєві боби (соя); кількість - 700000 кг (+/- 10%); ціна - 15,44 грн. за 1 кг без ПДВ, 17,60 грн. за 1 кг з ПДВ; термін поставки - згідно домовленості сторін.
На виконання умов договору, у період з 03.10.2020 р. по 20.10.2025 р. позивач поставив відповідачу товар загальною вартістю 11237213,49 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями:
- видаткових накладних № 03-10-1 від 03.10.2025 р., № 03-10-2 від 03.10.2025 р., № 06-10-1 від 06.10.2025 р., № 06-10-2 від 06.10.2025 р., № 08-10-1 від 08.10.2025 р., № 08-10-2 від 08.10.2025 р., № 08-10-3 від 08.10.2025 р., № 08-10-4 від 08.10.2025 р., № 10-10-1 від 10.10.2025 р., № 10-10-2 від 10.10.2025 р., № 10-10-3 від 10.10.2025 р., № 10-10-4 від 10.10.2025 р., № 13-10-1 від 13.10.2025 р., № 13-10-2 від 13.10.2025 р., № 13-10-3 від 13.10.2025 р., № 13-10-4 від 13.10.2025 р., № 13-10-5 від 13.10.2025 р., № 15-10-3 від 15.10.2025 р., № 16-10-1 від 16.10.2025 р., № 18-10-1 від 18.10.2025 р., № 18-10-2 від 18.10.2025 р., № 18-10-3 від 18.10.2025 р., № 19-10-1 від 19.10.2025 р., № 19-10-2 від 19.10.2025 р., № 20-10-1 від 20.10.2025 р.;
- товарно-транспортних накладних № 30 від 03.10.2025 р., № 31 від 03.10.2025 р., № 32 від 06.10.2025 р., № 33 від 06.10.2025 р., № 35 від 10.10.2025 р., № 36 від 10.10.2025 р., № 37 від 10.10.2025 р., № 38 від 10.10.2025 р., № 42 від 10.10.2025 р., № 43 від 10.10.2025 р., № 44 від 10.10.2025 р., № 45 від 10.10.2025 р., № 48 від 13.10.2025 р., № 46 від 13.10.2025 р., № 47 від 13.10.2025 р., № 49 від 13.10.2025 р., № 50 від 13.10.2025 р., № 51 від 15.10.2025 р., № 60 від 16.10.2025 р., № 70 від 18.10.2025 р., № 71 від 18.10.2025 р., № 72 від 18.10.2025 р., № 74 від 19.10.2025 р., № 73 від 19.10.2025 р., № 75 від 20.10.2025 р.
У свою чергу відповідач здійснив часткову оплату товару на суму 9857204,80 грн., що підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк» та банківською випискою за період з 01.10.2025 р. по 31.10.2025 р.
Дотримуючись п. 3.2 договору, позивач сплатив ПДВ у сумі 1380008,69 грн. та зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 3 від 03.10.2025 р., № 4 від 03.10.2025 р., № 5 від 06.10.2025 р., № 6 від 06.10.2025 р., № 7 від 08.10.2025 р., № 8 від 08.10.2025 р., № 9 від 08.10.2025 р., № 10 від 08.10.2025 р., № 11 від 10.10.2025 р., № 12 від 10.10.2025 р., № 13 від 10.10.2025 р., № 14 від 10.10.2025 р., № 15 від 13.10.2025 р., № 16 від 13.10.2025 р., № 17 від 13.10.2025 р., № 18 від 13.10.2025 р., № 19 від 13.10.2025 р., № 21 від 15.10.2025 р., № 22 від 16.10.2025 р., № 30 від 18.10.2025 р., № 31 від 18.10.2025 р., № 32 від 18.10.2025 р., № 33 від 19.10.2025 р., № 34 від 19.10.2025 р., № 35 від 20.10.2025 р.
Водночас, відповідач, у порушення п. 3.2 договору, не здійснив оплату решти частини товару на суму 1380008,69 грн.
30.12.2025 р. позивач направив відповідачу лист-претензію № 26 від 29.12.2025 р., в якому просив сплатити заборгованість за договором поставки № 30/09-2025 від 30.09.2025 р. у розмірі 1380008,69 грн. 
Листом № 09/01 від 09.01.2026 р. відповідач визнав заборгованість перед позивачем на суму 1380008,69 грн., однак просив відтермінувати остаточні розрахунки за договором поставки № 30/09-2025 від 30.09.2025 р. до 31.03.2026 р.
Враховуючи, що відповідач не сплатив позивачу до 31.03.2026 р. заборгованість за договором поставки № 30/09-2025 від 30.09.2025 р. у розмірі 1380008,69 грн., позивач і звернувся до суду з даним позовом.
За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За змістом ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як підтверджується матеріалами справи, зокрема підписаними без жодних зауважень та заперечень копіями вказаних вище видаткових накладних, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 11237213,49 грн. При цьому, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором поставки № 30/09-2025 від 30.09.2025 р. в частині здійснення повної оплати за отриманий товар, оскільки сплатив лише 9857204,80 грн.
Позивач, на виконання п. 3.2 договору, зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, копії яких перераховано судом вище, однак відповідач свого обов`язку, передбаченого даним пунктом договору, не виконав, залишок вартості поставленого товару не оплатив. 
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач, всупереч вимогам ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення відсутності заборгованості або факту оплати за договором поставки № 30/09-2025 від 30.09.2025 р. на суму 1380008,69 грн. суду не надав. 
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 1380008,69 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.
Поряд з цим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 31988,61 грн. інфляційних втрат та 18828,62 грн. 3% річних.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.
Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи відсутність заперечень та контр-розрахунку відповідача, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є обґрунтованими та арифметично вірними, у зв`язку з чим інфляційні втрати та 3% річних підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявлених позивачем сумах.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства "Мамаївське".
Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобалфлекс" (03150, м. Київ, вул. Тютюнника Василя, буд. 53, оф. 1133, код 43389559) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Мамаївське" (59343, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, с. Мамаївці, вул. Шевченка, буд. 156, код 22852212) 1380008 (один мільйон триста вісімдесят тисяч вісім) грн. 69 коп. основного боргу, 31988 (тридцять одну тисячу дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 61 коп. інфляційних втрат, 18828 (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 62 коп. 3% річних, 21462 (двадцять одну тисячу чотириста шістдесят дві) грн. 39 коп. витрат зі сплати судового збору. 

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА