КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
справа №133/613/24
11.02.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючої судді Пєтухової Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Козятині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4758646 про надання споживчого кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 14 800,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 
18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступило права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».
Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає станом на час звернення до суду 30194,10 гривень, з яких: тіло кредиту – 10 018,00 гривень; нараховані проценти – 20176,10 гривень.
Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №4758646 у розмірі 30194,10 гривень, а також просить стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору 2422,40 гривень та 10 000 гривень витрати на професійну правничу допомогу.
Окрім цього, просить стягнути інфляційні втрати у розмірі 7880,67 грн., та 3% річних у розмірі 1769,46 грн.
Ухвалою суду від 11.03.2024 провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
29.08.2025 цивільну справу прийнято до провадження судді Пєтухової Н.О. та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою відмову отримати судову повістку за адресою своєї реєстрації, відзив у встановлений строк суду не надав.
Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить наступних висновків. 
Судом встановлено, що 11.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4758646 про надання споживчого кредиту. 
Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 14 800,00 грн. строком кредитування 30 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором (стандартна процентна ставка 1,90 % в день; знижена процентна ставка 0,95 % в день). Дату повернення кредиту вказано в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. 
Як вбачається з п.1.6. кредитного договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Згідно з Розділом 2 кредитного договору, сторони узгодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до Додатку 1 до договору про надання споживчого кредиту №4758646від 11.09.2021 сторонами визначено дату повернення кредиту 11.10.2021, суму кредиту у розмірі 14800,00 гривень, сума нарахованих відсотків 4218,00 гривень, загальний розмір кредиту 19018,00 гривень; у разі невиконання споживачем умов договору для отримання зниженої ставки, розміри платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, у зв`язку з чим будуть мати наступні значення: реальна річна процентна ставка 24079,41% річних, загальна вартість кредиту складе 23236,00 гривень, реквізити для оплати кредиту.
Відповідно до картки обліку Договору № 4758646від 11.09.2021 (розрахунку заборгованості), не виконав обов`язків, покладених не нього кредитним договором, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 30 194,10 гривень, що складається з 10018,00 гривень – заборгованості за основною сумою боргу, 20176,10 гривень – сума заборгованості за відсотками. 
У пункті 4.1 кредитного договору сторонами визначено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену у п. 1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнуто домовленості про таке продовження у порядку, визначеному п. 4.2-4.3. Договору, а також згідно Розділу 7 Договору сторони узгодили відповідальність сторін за неналежне виконання умов Договору.
Згідно з п. 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожний раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору; тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Оскільки у відповідача була наявна заборгованість за кредитом, то кредитний договір автопролонговувався на підставі п.4.3 договору, а строк кредиту продовжувався на 90 календарних днів поспіль.
Отже, строк користування кредитом становив 120 календарних днів, починаючи з 11.09.2021.
В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань перед кредитором, 18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за Кредитним договором №4758646від 11.09.2021.
Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором Факторингу №18.04/23-Ф від 18.04.2023 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу №18-04/2023 від 18.04.2023 ОСОБА_1  є боржником за кредитним договором №4758646. Загальна сума заборгованості становить 30194,10 грн, що складається з: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10 018,00 грн, сума заборгованості за відсотками – 20 176,10 грн.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 526, 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З договору №47586461 від 11.09.2021 вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договорів відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором відповідача до позивача по справі.
Відповідачем розрахунки заборгованості, надані позивачем не спростовані, контррозрахунки не надані, умови кредитного договору, укладеного між ним та ТОВ «Авентус Україна» не оспорені, належних та допустимих доказів, що спростовували б доводи позивача про надання відповідачу послуг, наявності заборгованості відповідача та її розміру суду не надано.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано жодних даних, що свідчили б про погашення заборгованості у добровільному порядку, або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами.
За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача до відповідача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №4758646 від 11.09.2021 в розмірі 30194,10,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10018,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 20176,10 грн, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору.
Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних необхідно зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.05.2018 (справа № 686/21962/15-ц), устатті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення; приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Як вбачається із розрахунку, який міститься у позовній заяві, період прострочення грошового зобов`язання становить з 11.03.2022 до 22.02.2024 для 3% річних та період березень 2022 року по грудень 2022 року та за весь 2023 рік для інфляційних втрат, 3% річних складають 1769,46 грн, інфляційні втрати складають 7880,67 грн.
Однак, суд не повністю погоджується з таким розрахунком з огляду на таке.
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, 3 % річних, починаючи включно з 24 лютого 2022 року, та інфляційні втрати, починаючи включно з березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не підлягають стягненню з позичальника на користь позикодавця.
А тому, у задоволенні вимоги щодо стягнення 3% річних за період з 11.03.2022 до 22.02.2024 у розмірі 1769,46 грн, та інфляційних втрат за період з березня 2022 по грудень 2023 року у розмірі 7880,67 грн, слід відмовити.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто з відповідача необхідно стягнути на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №4758646 від 11.09.2021 у розмірі 30194,10 грн, з яких 10018,00 грн - тіло кредиту, 20176,10 грн - проценти за користування кредитом.
Отже, позовні вимоги задоволено на 57,77% ( (30194,10/52266,63)*100%).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» необхідно стягнути судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 399,42 грн. ( (57,77/100) *2422,40).
Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В частині 4 ст. 137 ЦПК України, передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги до позовної заяви долучено: Договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023; Звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023; Рахунок на оплату по замовленню №2336/22/02 від 22.02.2024; Платіжну інструкцію №3581 від 23.02.2024; з яких вбачається, що адвокатом Столітнім М.М. надано позивачу правову допомогу на суму 10000,00 грн.
Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 5 777 грн. ( (57,77/100) *10000) .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4758646 від 11.09.2021 у розмірі 30194 (тридцять тисяч сто дев`яносто чотири) грн 10 коп., з яких 10018,00 грн - тіло кредиту, 20176,10 грн - проценти за користування кредитом.
В решті заявлених вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір у розмірі 1 399 (одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) грн. 42 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5777 (п`ять тисяч сімсот сімдесят сім) грн.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА