Провадження №	2/447/340/26 	
Справа №	447/3604/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

22.06.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування,
встановив:
11.11.2025 позивачка ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області помер її чоловік ОСОБА_2 . На підставі Договору купівлі-продажу гаража, посвідченого 27 вересня 1988 року виконавчим комітетом Новороздільської міської ради народних депутатів Миколаївського району Львівської області, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за № 280 ОСОБА_2 належав гараж АДРЕСА_1 . Гараж відчужив чоловіку ОСОБА_3 , якому такий гараж належав згідно рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради «Про узаконення земельних ділянок, виділених під будівництво гаражів в 1970-78р.р.» від 25.06.1979p. № 105. Вартість гаражу - 24 713,00 грн., що підтверджується довідкою від 03.11.2025р. № 10336. Однак, державним нотаріусом Новороздільської державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на гараж. Заявниця зазначила, що згідно даних технічного архіву станом на 31.12.2012 право власності на гараж не зареєстровано, що стверджується довідкою від 19.06.2025р. № 1478 Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації. Технічні характеристики гаражу містяться у технічному паспорті.
12.11.2025 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, які позивачкою було усунуто.
Ухвалою суду від 18.11.2025 у справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 08.01.2026.
Ухвалою суду від 16.02.2026 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.03.2026.
Представник позивачки адвокат Ратич Т.М. подав клопотання про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити.
Представник відповідача Новороздільської міської ради Гірняк Х. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Проти задоволення позову не заперечила.
Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволені позовної заяви слід відмовити з наступних підстав.
Суду на дослідження надані копії документів:
- копію свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 31.01.1981;
- копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 01.04.2025;
- копію договору купівлі-продажу від 27.09.1988;
- копію рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради народних депутатів Миколаївського району Львівської області від 24.05.1988 №68;
- копію рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради народних депутатів Миколаївського району Львівської області від 25.06.1979 №105 про узаконення земельних ділянок під будівництво гаражів в 1970-78 рр.;
- копію технічного паспорту (гараж боксового типу) від 30.06.2026;
- схематичний план гаражу НОМЕР_3 , літера «Б-1» АДРЕСА_2 ;
- копію довідки від 03.11.2025 №10336 виданої Новороздільським міським бюро технічної інвентаризації;
- копію довідки від 03.06.2025 №01-16/95 виданої виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області;
- копію повідомлення Новороздільської державної нотаріальної контори Львівської області від 24.10.2025 №685/02-14;
- копію довідки від 19.06.2025 №1478 виданої Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації;
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст. 1241 ЦК України, право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18 (провадження № 61-20505св19) Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину. У випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.
Згідно з п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.16 глави 10 Порядку № 296/5).
Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як встановлено із матеріалів справи, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що її покійному чоловіку ОСОБА_2 належав гараж АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 27 вересня 1988 року.
Разом з тим, згідно з довідкою Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 19.06.2025 р. № 1478, за даними технічного архіву станом на 31.12.2012 право власності на вказаний гараж зареєстровано не було. Належних правовстановлюючих документів, які б підтверджували державну реєстрацію права власності на цей об`єкт за спадкодавцем, суду не надано.
Оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_2 не здійснив державну реєстрацію права власності на придбаний гараж у встановленому законом порядку, він у правовому розумінні не набув статусу власника цього майна.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Оскільки за відсутності державної реєстрації право власності на спірний гараж у спадкодавця юридично не виникло, цей об`єкт нерухомості не увійшов і не міг увійти до складу спадщини після його смерті. Відтак, у суду відсутні правові підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом на майно, яке не належало спадкодавцю на законних підставах.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, не підтвердженими належними правовстановлюючими документами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 321, 328, 1217, 1218, 1223, 1235, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 213-215, 265, 268 ЦПК України, суд,
ухвалив:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: Новороздільська міська рада, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 24, м. Новий Розділ, Стрийського району Львівської області, код ЄДРПОУ 04056210.
Повний текст рішення складено 22.06.2026.
Суддя Павлів В. Р.