ЄУН: 336/2601/26
Провадження №: 3/336/1470/2026 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року          м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Коваленко Павло Леонідович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч.3 ст.156 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №784164 від 19.03.2026, 19.03.2026 13:30 грн. в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого мешкання здійснив продаж алкогольних напоїв забороненого законом місця, а саме здійснив продаж пляшки горілки «Воздух» 0,5 л. та пляшку коньяку «Коблево» 0,5 л. за ціною 350 грн., з території підсобного приміщення власного домоволодіння, чим порушив п.7 ч.2 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.
23.04.2026 до суду від захисника Шляніна І.В., надійшло клопотання про закриття провадження у справі, на підставі наступного.
Обов`язок надання доказів покладено на осіб уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, одна відповідно до матеріалів справи, в протоколі працівниками поліції не було зазначено на підставі чого і за допомогою яких технічних засобів велось фото фіксування працівниками поліції. Крім того, експертне дослідження щодо рідини в зазначених пляшках не проводилось, а отже доказів що там були саме алкогольні напої працівниками поліції не долучено. ОСОБА_1 , пояснив, що початкові пояснення складали працівники поліції, а він їх тільки підписав. В матеріалах справи також відсутні докази отримання грошових коштів за факт продажу алкогольних напоїв, які в подальшому були вилучені працівниками поліції без ухвали суду або ж дозволу власника. 
На підставі вищевикладеного, прохав закрити справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 та повернути власнику вилучені речові докази.
ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких свою провину не визнав, зазначив, що його мати ОСОБА_2 , яка мешкає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , є приватним підприємцем і має відповідну ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які раніше продавала в своєму магазині, який знаходиться окремо, через дорогу, від місця мешкання і вони реалізовують людям продукти харчування. На теперішній час, у зв?язку з військовим станом, тимчасово припинили цю діяльність до можливості офіційного зайняття цим, а алкогольні напої перенесли з магазину за місцем свого мешкання, в підсобне приміщення розташоване у дворі будинку і його реалізацією взагалі не займаються.
19.03.2026 приблизно о 12:30 год. в магазин зайшов незнайомий раніше молодий хлопець, який попрохав продати йому алкоголь. В свою чергу ОСОБА_1 пояснив йому, що на теперішній час, тимчасово, заборонено продавати алкогольні напої і в магазині його немає взагалі. Хлопець почав прохати, що у них з родичами якесь велике свято і йому потрібно придбати алкоголь і він готовий його купити у нас. ОСОБА_1 ще раз заперечив йому, вказавши, що алкоголь зараз продавати заборонено. При цьому, стало жалко хлопця і ОСОБА_1 вказав йому, що так як алкоголь зараз так і не продається і належить саме йому, то він може віддати йому, безкоштовно, тобто подарувати, декілька пляшок, на що він погодився. Умислу на продаж алкогольних напоїв ОСОБА_1 не мав.
В подальшому, працівники поліції, без згоди та ухвали суду, оглянули подвір?я будинку і в підсобному приміщенні знайшли пляшки з алкоголем і почали вказувати, що ОСОБА_1 нібито ними торгую, на що він заперечив і вказав, що мати дійсно офіційно реалізовувала його, маючи для цього відповідну ліцензію, але в ті проміжки часу, коли це не заборонено. Поліцейські вказали, що у них немає часу на це, а раз у них є інформація, що з двору нібито торгували алкогольними напоями, вони повинні відреагувати на це, склавши відповідний протокол, а далі самі будуть з цим розбиратись в суді, так як їм головне «показник їх роботи». При цьому вони сказали, що складуть протокол відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП і самі все запишуть, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 все одно нічого не буде за нібито продаж алкогольних напоїв, вилучивши також весь алкоголь, а в суді, так як раніше не притягувався до відповідальності, швидко присудять лише попередження і повернуть вилучений алкоголь. Інакше вони сказали, що в такому випадку вони складуть протоколи відносно них з матір`ю, хоча мати має на реалізацію алкоголю відповідну ліцензію. Після цього, працівники поліції наказали пред?явити їм свій паспорт громадянина України. Далі вони склали протокол про адміністративне правопорушення і самостійно вилучили його алкогольні напої з підсобного приміщення двору нашого будинку. Вказали розписатися в ньому, ОСОБА_1 повірив їм і підписав ці документи, не читаючи їх і не ознайомившись з ними.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП на підставі наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Як передбачено ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протокола про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Так, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст.156 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
У підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ст.156 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №784164, письмові пояснення ОСОБА_3 , протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей та документів від 19.03.2026, квитанція №283 про отримання на зберігання речових доказів, рапорт поліцейського, фотознімок, на якому зображені алкогольні напої на підлозі та в пакеті, відеозапис правопорушення.
Доказів безпосередньо факту, що ОСОБА_1 здійснював продаж алкогольних напоїв – суду не надано. 
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП). 
На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.
Також, судом встановлено, що відповідно до протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей та документів від 19.03.2026 та квитанції №283 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) по адміністративній справі ВАД 784164 відносно ОСОБА_1 , вилучено 23 найменування продукції.
Відповідно до ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. 
Оскільки провадження у справі підлягає закриттю, вилучені речові докази відповідно до квитанції №283 по адміністративній справі ВАД №784164 підлягають поверненню володільцеві. 
Керуючись ст. 9, 164, 245, 247, 251-252, 256, 265, 280, 284 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучені речові докази відповідно до квитанції №283 по адміністративній справі ВАД №784164 відносно ОСОБА_1 (номер книги обліку речових доказів 336) повернути володільцеві. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя П.Л. Коваленко 

Постанова набрала законної сили “___”_____________ 20___рік
Дата видачі постанови “___”_____________ 20___рік