ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/4081/25
02 червня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просив ухвалити рішення, яким:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно періодам перебування на стаціонарному лікуванні з 20 лютого 2023 року по 10 квітня 2023 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно періодам перебування на стаціонарному лікуванні: з 20 лютого 2023 року по 10 квітня 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час проходження військової служби з 04.08.2022 по 09.04.2024 у військовій частині НОМЕР_1 , позивач 20.02.2023 отримав поранення під час захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми. Внаслідок зазначеної травми та її наслідків, позивач перебував на стаціонарному лікуванні. На думку позивача, відповідач не здійснив йому виплату додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, пропорційно періоду перебування на лікуванні з 20.02.2023 по 10.04.2023, що й слугувало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень представник вказав, що позивач 04.08.2022 призваний по мобілізації, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду такелажника інженерного відділення інженерного взводу батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , при цьому обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається лише на медичну документацію, при цьому не надає на підтвердження неправомірних дій відповідача жодних доказів, які б підтвердили відсутність проведених зарахувань на його банківський рахунок, сум належних позивачеві виплат за спірний період. 
За час перебування Позивача на лікуванні після поранення протягом оскаржуваного періоду з 20.02.2023 по 10.04.2023 позивачу проведено нарахування та виплату додаткової винагороди за час виникнення спірних правовідносин, відповідно до вимог розділу ХХХІV Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану Порядку № 260, а саме: за лютий 2023 року відповідно до пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.03.2023 № 352 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації" в розмірі 100 000,00 грн; за березень – квітень 2023 року відповідно до пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.07.2025 № 2919 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації" у розмірі 100 000,00 грн, за період з 01 квітня 2023 року по 10 квітня 2023 року (10 днів) у сумі 33333,33 грн. Виплата позивачу вище зазначеної додаткової грошової винагороди за період з 20.02.2023 по 10.04.2023 проведена з урахуванням стягнення військового збору у розмірі 1,5% та підтверджується наданими фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 : Довідкою виданою начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ; Довідкою про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів зарахування за 22.03.2022, розрахунок за січень – лютий 2023 року на суму – 167450,00 грн; Відомістю нарахування коштів на рахунок позивача (заробітна плата) за 20.07.2025, розрахунок за березень-квітень 2023 року на суму – 131 333,34 грн.
Інші докази, які б підтверджували наявність у позивача підстав для отримання будь-яких інших виплат у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 168 в періоди, визначені у позовній заяві, у командування військової частини НОМЕР_1 відсутні.
Таким чином, за час перебування позивача на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я після поранення командуванням військової частини НОМЕР_1 у повному обсязі здійснено розрахунок та виплату підвищеного розміру додаткової винагороди у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 168 за спірний період з 20.02.2023 по 10.04.2023 включно, що підтверджується зазначеними вище банківськими відомостями (арк. справи 61 - 78).
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 11.07.2025 адміністративну справу № 500/4081/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, передано на розгляд за підсудністю до Луганського окружного адміністративного суду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 у справі № 500/4081/25 скасовано, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 17.03.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.
Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали суду від 17.03.2026 доставлено відповідачу через електронний кабінет 17.03.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду не надходило.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , 04.08.2022 призваний по мобілізації, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду такелажника інженерного відділення інженерного взводу батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України матрос ОСОБА_1 дійсно з 20.02.2023 по 01.03.2023 безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в н.п. Мар`їнка Донецької області (арк справи 19).
20.02.2026 поблизу н.п. Мар`їнка Донецької області під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини, внаслідок ворожого танкового обстрілу отримав поранення: ВОСП правої щоки. Вогнепальний перелом верхньої щелепи, правої виличної кістки, етмоїдальної кістки. ВОСП м`яких тканин лівого стегна, що підтверджується довідкою про обставини травми (арк. справи 18).
Після отриманого поранення, 21.02.2023 позивач евакуйований в КНП "Міська клінічна лікарня № 4" Дніпровської міської ради, з діагнозом: МВТ (20.02.2023). Вогнепально-уламкове сліпе поранення правої щоки з багатоуламковим переломом правої верхньої щелепи. Вогнепально-уламкове сліпе поранення м`яких тканин лівого плеча. Вогнепально-уламкове сліпе поранення ділянки лівого колінного суглобу. Травматична ерозія рогівки правого ока. СПО (20.02.2023) ПХО рани обличчя. СПО (21.02.2023) Бімаксилярне шинування. 
22.02.2023 перевезений у на лікування у м. Рівне в КП "Рівненська обласна клінічна лікарня ім. Ю. Семенюка" РОР, де проходив лікування з 23.02.2023 по 02.03.2023 з діагнозом: Контузія середнього ступеня ОЮ Травматична ерозія рогівки ОЮ. ВОСП правої щоки з уламковим переломом верхньої щелепи. Шинований. Травматичний виворіт повіки OD.
В подальшому, а саме з 03.03.2023 по 10.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Тернопільська обласна клінічна лікарня" ТОР. Повний діагноз: Вогнепально уламкове сліпе поранення правої щоки з багатоуламковим переломом правої верхньої щелепи. Вогнепально-уламкове сліпе поранення м`яких тканин лівого плеча. Вогнепально-уламкове сліпе поранення ділянки лівого колінного суглобу. Травматична ерозія рогівки ОЮ. Контузія середнього ступеня ОЮ (СПО : 15.03.2023- Операція ревізії рани правої верхньощелепової пазухи, видалення сторонніх тіл під загальним знечуленням; 29.03.2023 - Операція пластики правої щоки та нижньої повіки місцевими тканинами під м/а-АТА).
Вказані обставини підтверджуються виписками з медичної карти вищевказаних закладів охорони здоров`я (арк. справи 13 - 17).
20.01.2025 та 20.06.2025 позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 із рапортом в якому просив командира в/ч виплатити додаткове грошове забезпечення за період лікування після отриманого поранення, як це передбачено Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Станом на дату складання даної позовної заяви жодної відповіді не надходило. Грошові кошти за період лікування поранення не виплачено.
Відповідно до відомостей наданих відповідачем, за час перебування позивача на лікуванні після поранення протягом оскаржуваного періоду з 20.02.2023 по 10.04.2023, позивачу проведено нарахування та виплату додаткової винагороди за час виникнення спірних правовідносин, відповідно до вимог розділу ХХХІV "Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану" Порядку № 260, а саме:
за лютий 2023 року: 
відповідно до пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.03.2023 № 352 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації" помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 визначено виплатити особовому складу військової частини, за період участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участь у таких діях та заходах за період з 01 лютого по 28 лютого 2023 року, відповідно до додатку 1 до цього наказу;
згідно з додатком 1 до зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , позивачеві належало до виплати додаткова винагорода в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях за період з 01 лютого по 28 лютого 2023 року (28 днів), в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу такої участі на підставі рапорту № 6556 від 05.03.2023;
згідно з пунктом 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.03.2023 № 352 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації" помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 визначено здійснити доплату додаткової винагороди військовослужбовцям, відповідно до додатку 6 зазначеного наказу за період з 01 січня 31 січня 2023 року (31 днів), в розмірі 70000,00 грн, підстава рапорт № 6556 від 05.03.2023. 
за березень - квітень 2023 року: 
відповідно до пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.07.2025 № 2919 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації" помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 визначено здійснити доплату додаткової винагороди військовослужбовцям, відповідно до додатку 6 зазначеного наказу;
згідно з додатком 1 до зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що позивачу належала до виплати додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні по пораненню за період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року (31 день) у сумі 100000,00 грн;
за період з 01 квітня 2023 року по 10 квітня 2023 року (10 днів) у сумі 33333, 33 грн, підстава рапорт № 28611 від 02.07.2025.
Виплата додаткової грошової винагороди за період з 20 лютого 2023 року по 10 квітня 2023 року проводилась з урахуванням стягнення військового збору у розмірі 1,5%, що підтверджується наданими фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 : Довідкою виданою начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ; Довідкою про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів зарахування за 22.03.2022, розрахунок за січень - лютий 2023 року на суму - 167450,00 грн; Відомістю нарахування коштів на рахунок позивача (заробітна плата) за 20.07.2025, розрахунок за березень-квітень 2023 року на суму - 131 333,34 грн (арк. справи 69 - 76).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та не виплати йому додаткової винагороди, звернувся до суду з даним позовом.
Мотивувальна частина
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд, враховує таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Пунктом 11 розділу XXXIV Положення № 260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до цього часу.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану № 168" (далі - Постанова № 168).
Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (пункт 12 Постанови № 168).
Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" пункт 1 постанови доповнено, в тому числі, абзацом такого змісту: "Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії".
З аналізу наведених норм Постанови № 168 слідує встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Так, відповідно до матеріалів справи 20.02.2026 поблизу н.п. Мар`їнка Донецької області під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини, внаслідок ворожого танкового обстрілу отримав поранення: ВОСП правої щоки. Вогнепальний перелом верхньої щелепи, правої виличної кістки, етмоїдальної кістки. ВОСП м`яких тканин лівого стегна, що підтверджується довідкою про обставини травми. 
Після отриманого поранення, з 21.02.2023 по 10.04.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах охорони здоров`я. Вказані обставини підтверджуються виписками з медичної карти вищевказаних закладів охорони здоров`я та не є спірними у даних правовідносинах.
Разом із тим, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за час перебування позивача на лікуванні після поранення протягом оскаржуваного періоду з 20.02.2023 по 10.04.2023, позивачу проведено нарахування та виплату додаткової винагороди за час виникнення спірних правовідносин, відповідно до вимог розділу ХХХІV "Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану" Порядку № 260, а саме:
за лютий 2023 року: 
відповідно до пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.03.2023 № 352 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації" помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 визначено виплатити особовому складу військової частини, за період участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участь у таких діях та заходах за період з 01 лютого по 28 лютого 2023 року, відповідно до додатку 1 до цього наказу;
згідно з додатком 1 до зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , позивачеві належало до виплати додаткова винагорода в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях за період з 01 лютого по 28 лютого 2023 року (28 днів), в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу такої участі на підставі рапорту № 6556 від 05.03.2023;
згідно з пунктом 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.03.2023 № 352 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації" помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 визначено здійснити доплату додаткової винагороди військовослужбовцям, відповідно до додатку 6 зазначеного наказу за період з 01 січня 31 січня 2023 року (31 днів), в розмірі 70000,00 грн, підстава рапорт № 6556 від 05.03.2023; 
за березень - квітень 2023 року: 
відповідно до пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.07.2025 № 2919 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації" помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 визначено здійснити доплату додаткової винагороди військовослужбовцям, відповідно до додатку 6 зазначеного наказу;
згідно з додатком 1 до зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що позивачу належала до виплати додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні по пораненню за період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року (31 день) у сумі 100000,00 грн;
за період з 01 квітня 2023 року по 10 квітня 2023 року (10 днів) у сумі 33333, 33 грн, підстава рапорт № 28611 від 02.07.2025.
Водночас, виплата додаткової грошової винагороди за період з 20 лютого 2023 року по 10 квітня 2023 року проводилась з урахуванням стягнення військового збору у розмірі 1,5%, що підтверджується наданими фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 : Довідкою виданою начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ; Довідкою про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів зарахування за 22.03.2022, розрахунок за січень - лютий 2023 року на суму - 167450,00 грн; Відомістю нарахування коштів на рахунок позивача (заробітна плата) за 20.07.2025, розрахунок за березень-квітень 2023 року на суму - 131333,34 грн.
Так, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII (далі – Закон № 71), який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до Податкового кодексу України (далі – ПКУ), зокрема у частині оподаткування військовим збором.
Відповідно до пункту 161 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПКУ оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України. Відповідно до підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПКУ, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).
Зокрема, підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПКУ передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов`язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок. Підпунктом 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ передбачено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету згідно зі статті 171 ПКУ з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника; з інших доходів є податковий агент – для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник – для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) збору до бюджету. Відповідно до підпункту 1.6. пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 ПКУ. 
Відтак, нарахування додаткової винагороди здійснюється з урахуванням 1,5 відсотків військового збору, сплата (перерахування) якого до бюджету здійснюється у порядку, встановленому статтею 168 Податкового кодексу України за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).
Суд звертає увагу, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами того, що за час перебування на лікуванні після поранення протягом оскаржуваного періоду з 20.02.2023 по 10.04.2023, позивачу не проведено нарахування та виплату додаткової винагороди за час виникнення спірних правовідносин, відповідно до вимог розділу ХХХІV "Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану" Порядку № 260.
З огляду на наведене, суд не встановив протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно періодам перебування на стаціонарному лікуванні з 20 лютого 2023 року по 10 квітня 2023 року.
Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують. 
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено. Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судові витрати
Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.
Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 02 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ); 
відповідач:
- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ). 

Головуючий суддя Юзьків М.І.