2/130/1045/2026
130/469/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.08.2018 року у справі № 130/1744/18, що набуло законної сили 25.09.2018 року, було визнано ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2018 року до повноліття дитини.
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , на сьогодні є повнолітньою особою, на її ім`я видано 15.01.2024 року паспорт громадянина України № НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 досягла повноліття, їй виповнилося 18 років. На день досягнення дитиною повноліття, відповідно відрахування аліментів на її утримання з відповідача припиняються. 
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_1 , а на час навчання проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .
Тому, з даним позовом до суду звертається самостійно повнолітня дитина ОСОБА_1 .
Повнолітня ОСОБА_1 навчається на 3 курсі денної державної форми навчання факультету агрономії, садівництва та захисту рослин за спеціальністю «201 Агрономія» Навчально-наукового інституту агротехнологій та природокористування Вінницького національного аграрного університету, термін навчання до 30.06.2027 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 308 від 20.01.2026 року. 
Позивач під час навчання проживає в гуртожитку, за що сплачує кошти, за весь час навчання за проживання в гуртожитку сплачено 16000 (шістнадцять тисяч) гривень, що підтверджується квитанціями, які додаються до позову.
Крім того, позивач має проблеми зі здоров`ям, на постійні огляди та лікування витрачаються значні кошти, що підтверджується виписками лікарів та чеками; особливо дороговартісними послугами є можливість забезпечення позивача можливістю чути, так відповідно до товарного чеку від 08.01.2026 року на товари було витрачено 61680 грн. 
Також, позивач в період з 09.05.2025 по 16.06.2025 року проходила навчання в автошколі та отримала свідоцтво про закінчення практичної підготовки, за навчання та оренду транспортного засобу було сплачено 15400 грн, що підтверджується чеками.
Домовитися з Відповідачем про добровільну допомогу щодо матеріального утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, невдалося. 
При цьому, Позивач бажає отримувати аліменти на власне утримання, як повнолітня дочка, що продовжує навчання. 
Однак Відповідач, добровільно не здійснює утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання, не надає фінансової допомоги. У такий спосіб Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. 
Відповідач фактично проживає окремо, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_3 . 
Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України).
Разом з цим, для забезпечення нормального фізичного та соціального буття позивач потребує належного навчання, харчування, купівлі одягу, ліків, книг, відпочинку тощо.
Батьки зобов`язані піклуватися про дитину, готувати її до самостійного життя, надати можливість здобути відповідну освіту, на що, в тому числі, необхідні фінансові витрати.
Позивач самостійно, за допомогою матері несе всі витрати на власне утримання, та продовжує навчання.
Позивачу одній матеріально важко забезпечувати себе. Розміру доходу матері не вистачає в повній мірі для її забезпечення. 
Позивачу необхідно купувати продукти харчування, медичні препарати, предмети гігієни та одяг, купувати навчальну літературу, оплачувати вартість транспортних послуг на дорогу до місця навчання та у зворотному напрямку (мінімум один раз на тиждень, вартість квитка на сьогоднішній день в одному напрямку складає 85 грн.), проживання в гуртожитку – що є фінансово затратним. На сьогодні існує необхідність придбання ноутбука, що є дорого вартісним придбанням, оскільки для здобуття освіти на сьогодні у своїй більшості відбувається в домашніх умовах, тому високо функціональний ноутбук є необхідністю, оскільки велика частина навчання покладається на самостійне опрацювання матеріалу дома через мережу інтернет, тому що на сьогодні, у своїй переважній більшості, у зв`язку з воєнними діями на території України навчання частково відбувається дистанційно.
У зв`язку з економічною кризою, військовими діями на території нашої країни, запровадженням воєнного стану, відбувається постійне здороження товарів та продуктів харчування, вартості проїзду в автобусах та приміських поїздах, а здобуття вищої освіти в Україні потребує фінансових витрат, що є загальновідомим фактом та не потребує додаткового доказування.
У зв`язку із вище викладеними обставинами позивач несе значні витрати на власне утримання.
Забезпечення наявності вказаних вище благ, потребує значних коштів, яких позивачу не вистачає для здійснення самостійно відповідних витрат. Відповідач у добровільному порядку не надає нині будь-яку фінансову допомогу ОСОБА_1 на утримання позивача після досягнення нею повноліття, домовитися про добровільну сплату аліментів невдалося.
Позивач являється студентом денної форми навчання, добирається на навчання з місця проживання в м. Жмеринка до м. Вінниці, часу щоб працювати під час навчання на денній формі навчання і самостійно заробляти вона на даний час немає, оскільки приділяє вільний від занять час самостійному навчанню, бажає досягти успіху, тому їй необхідна матеріальна підтримка та допомога з боку батьків.
Відповідач – фізично здорова людина працездатного віку. Раніше ОСОБА_2 точно працював офіційно у Виробничому підрозділі «Вагонна дільниця станції Жмеринка «Філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця», станом на сьогодні звільнився, його нове місце роботи позивачу невідомо, розмір його доходу позивачу невідомий. 
Таким чином, відповідач, свідомо не виконує та відмовляється добровільно виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , що продовжує навчання. 
Позивач досягла 18-ти річного віку, вона являється студентом Вінницького національного аграрного університету, оскільки навчається на денній формі навчання часу на самостійний заробіток у неї немає, при цьому Відповідач фізично здорова людина працездатного віку, а отже, вважаю, що має можливість мати стабільний та регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу дочці.
Тому, якщо взяти до уваги, що позивач повинна гарно та якісно харчуватися, повинна отримати відповідну та якісну освіту, щоб мати в майбутньому можливість працювати та заробляти на життя, при цьому користуватися якісною навчальною літературою та канцелярією, бути забезпеченою медичними препаратами, предметами гігієни, повинна купувати все необхідне для навчання та для повсякденного повноцінного життя та відпочинку, одяг, повинна забезпечувати себе коштами на оплату вартості транспортних послуг пов`язаних з проїздом до місця навчання від місця проживання та у зворотному напрямку, вартості проживання у гуртожитку, а також коштами на харчування, то вважає, що відповідач повинен та зможе щомісяця сплачувати на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, оскільки вважає, що відповідний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення якнайкращих її інтересів. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. 
Відповідач відзив на позов, у якому вказав, що після досягнення його дитиною – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, він добровільно продовжував її утримувати, шляхом подання заяви до бухгалтерії за місцем роботи у Виробничому підрозділі «Вагонна дільниця ст. Жмеринка». Після чого з його заробітної плати щомісячно проводилися відрахування на утримання позивача до листопада 2025 року включно, до моменту його звільнення з підприємства. За цей період було добровільно перераховано позивачеві 66651,51 грн. Також позивачем у позові не доведено належними доказами розмір витрат, які вона робить щомісячно. Також є безпідставними витрати на навчання в автошколі в заявленому позивачем розмірі 15400 грн, оскільки вони не відносяться до витрат на навчання в Навчально-науковому інституті агротехнологій та природокористування Вінницького національного аграрного університету. Також, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею 23-х років, правила ст. 185 СК України щодо обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України. Тобто, позивач має право лише на загальну матеріальну допомогу на період навчання залежно від можливостей платника, а не компенсацію понаднормових витрат, які не є обов`язковими для здобуття освіти. Також у позовні заяві позивач приховує, чи отримує вона стипендію. Також витрати батьків на утримання повнолітньої дитини мають ділитися порівну між обома батьками, а мати позивача має постійне місце роботи і стабільний заробіток. Також на утриманні відповідача перебуває ще троє малолітніх дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження. Таким чином, можливість надання відповідачем утримання позивачу є обмеженим з урахуванням його безумовного обов`язку надання утримання трьом іншим малолітнім дітям. Крім цього, його дружина у лютому 2026 року перенесла складне оперативне втручання, на сьогодні вона перебуває у стані реабілітації, на що були витрачені кошти із сімейного бюджету. Відповідач є єдиним годувальником своєї сім`ї. На сьогодні відповідач перебивається тимчасовими заробітками, на даний час проходить стажування у ТОВ «Нова пошта» для подальшого влаштування на посаду сортувальника. Тому на сьогодні його матеріальний стан є скрутним, з огляду на що позовні вимоги визнає частково, просить задовольнити їх на суму 1500 грн, щомісячно. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ.
24.02.2026 ухвалою суду відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами 21.04.2026.
21.04.2026 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 27.05.2026. 
01.05.2026 відповідач подав відзив на позов. 
У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило.
З огляду на вищезазначене, суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.08.2018 року у справі № 130/1744/18, що набуло законної сили 25.09.2018 року, було визнано ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2018 року до повноліття дитини (а.с.8-10).
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , на сьогодні є повнолітньою особою, на її ім`я видано 15.01.2024 року паспорт громадянина України № НОМЕР_1 (а.с.4). ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_1 (а.с.5). 
Повнолітня ОСОБА_1 навчається на 3 курсі денної державної форми навчання факультету агрономії, садівництва та захисту рослин за спеціальністю «201 Агрономія» Навчально-наукового інституту агротехнологій та природокористування Вінницького національного аграрного університету, термін навчання до 30.06.2027 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 308 від 20.01.2026 року (а.с.11). 
Позивач під час навчання проживає в гуртожитку, за що сплачує кошти, за весь час навчання за проживання в гуртожитку сплачено 16000 гривень, що підтверджується квитанціями, які додаються до позову (а.с.13-20).
Крім того, позивач має проблеми зі здоров`ям, на постійні огляди та лікування витрачаються значні кошти, що підтверджується виписками лікарів та чеками, що стверджується медичними довідками (а.с. 21-31, 32-38), особливо дороговартісними послугами є можливість забезпечення позивача можливістю чути, так відповідно до товарного чеку від 08.01.2026 року на товари було витрачено 61680 грн (а.с.39). 
Також, позивач в період з 09.05.2025 по 16.06.2025 року проходила навчання в автошколі та отримала свідоцтво про закінчення практичної підготовки, за навчання та оренду транспортного засобу було сплачено 15400 грн, що підтверджується чеками (а.с.40-44).
В свою чергу відповідач одружений з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.70), має на утриманні трьох малолітніх дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с.67-69), має статус багатодітної сім`ї, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.71), а також довідкою про склад сім`ї (а.с.73). 
Як вбачається із довідки про утримання аліментів, ОСОБА_2 платив аліменти з січня 2023 року до листопада 2025 року на утримання позивача в розмірі 89236,39 грн, а з моменту досягнення позивачем – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, сума аліментів, сплачених на її користь відповідачем складає 66651,51 грн (а.с.72).
Наразі відповідач ОСОБА_2 ніде не працює, що стверджується копією трудової книжки. Він 19.11.2025 року був звільнений за угодою сторін з Виробничого підрозділі «Вагонна дільниця ст. Жмеринка» (а.с.75-78).
Дружина відповідача ОСОБА_8 у лютому 2026 року перенесла складне оперативне втручання, що підтверджується Випискою із медичної картки КНП «Жмеринсьбка ЦРЛ» (а.с.74). 
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування. 
МОТИВИ СУДУ. НОРМИ ПРАВА, ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ. 
Згідно з ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до положень ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як визначено у ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Статтею 141 СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах щодо дитини. 
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №308/4214/18.
Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Як визначено частиною 1 ст. 191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З досліджених у судовому засіданні доказів, судом встановлено, що позивач 26.08.2023 досягла повноліття та навчається на 3 курсі денної державної форми навчання факультету агрономії, садівництва та захисту рослин за спеціальністю «201 Агрономія» Навчально-наукового інституту агротехнологій та природокористування Вінницького національного аграрного університету, термін навчання до 30.06.2027 року, у зв`язку з чим потребує батьківської допомоги.
Відповідач наразі ніде не працює, має статус багатодітної сім`ї, на його утриманні перебуває хвора дружина та троє малолітніх дітей. Після досягнення позивачем повноліття 26.08.2023, відповідач добровільно продовжував утримувати її і надавати матеріальну допомогу до листопада 2025 року, часу коли він втратив офіційну роботу. Цей факт позивачем від суду був прихований, а також позивач не надала доказів про відсутність у неї інших доходів, зокрема стипендії. 
Позивач помилково, під час звернення до суду з цим позовом, в обрахування витрат на навчання в Навчально-наукового інституту агротехнологій та природокористування Вінницького національного аграрного університету, посилається на витрати, пов`язані із лікуванням та навчанням в автошколі, такі витрати регулюються ст. 185 СК України, що не передбачено у ст. 201 СК України - до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Отже, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, з врахуванням частково визнання відповідачем позовних вимог, приходить висновку, що ОСОБА_1 приходиться донькою ОСОБА_2 , вона досяг повноліття, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батька до закінчення нею навчання у Навчально-науковому інституті агротехнологій та природокористування Вінницького національного аграрного університету. Розмір аліментів, який просить стягувати позивач на це навчання є не доведеним, куди помилково включені витрати не пов`язанні з ним, а тому, з урахуванням обов`язку обох батьків брати участь у матеріальних витратах щодо дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у сумі 1500 грн, щомісячно. 
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ.
З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1331,20 гривень. А також витрати на правничу допомогу, які поніс позивач у розмірі 2500 грн.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд звернув увагу на таке. У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, принципи диспозитивності та змагальності, не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Тому заявлені витрати позивача на правничу допомогу підлягають повному задоволенню. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 11, 12, 13, 19, 141, 76-83, 89, 259,263-265,430 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову (18.02.2026) до закінчення дочкою денної державної форми навчання факультету агрономії, садівництва та захисту рослин за спеціальністю «201 Агрономія» Навчально-наукового інституту агротехнологій та природокористування Вінницького національного аграрного університету, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку. 
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (з 18.02.2026 до 18.03.2026) допустити до негайного виконання.
Припинення навчання тягне за собою припинення стягнення аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові вибрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Сторони у справі: позивач ОСОБА_1 – ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ). 
Відповідач ОСОБА_2 – ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ