Справа № 465/4830/23 
Провадження 2/465/672/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
19.05.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м.Львова в складі головуючого судді Ванівського Ю.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації,-
встановив:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів в порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 29.03.2020 року між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та Приватною фірмою «Христина» було укладено договір страхування наземного транспорту №262/20-Т/ЛВС згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь – яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 12.06.2020 року сталась ДТП за участю автомобіля «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Mercedes – Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. Дана ДТП сталась внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем, що підтверджується постановою Франківського районного суду м.Львова у справі №465/3659/20. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 склала 208 122,53 грн. На підставі договору ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 208 122,53 грн. на користь страхувальника. Оскільки цивільно – правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes – Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УПСК», позивач звернувся до зазначеної страхової компанії з вимогою щодо відшкодування шкоди завданої відповідачем. ПрАТ «УПСК» відшкодувала частину завданої шкоди в розмірі 124 940,44 грн. Таким чином, не відшкодована частина, яка підлягає стягненню з відповідача становить 83 182, 09 грн. Просить позовну заяву задоволити.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 18.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Представником відповідача 05.12.2023р. на адресу суду подано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відповідно до протоколу огляду транспортного засобу №1202/20, огляд транспортного засобу «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 було проведено 17.06.2020 року без участі відповідача. Також зазначає, що розрахунок страхового відшкодування від 30.06.2020 не містить жодної інформації про деталі, матеріали, послуги, які були використані для ремонту автомобіля марки «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 . Також вказує, що відповідно до претензії від 26.10.2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до відповідача, розмір страхового відшкодування не було розподілено між учасниками, які є винуватцями ДТП. Просить відмовити у задоволенні позову.
14 грудня 2023 року на адресу суду надійшла від представника позивача відповідь на відзив, в якій вказує, що експертом встановлено, що пошкодження встановлені при огляді автомобіля «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 завдані внаслідок різних ДТП, і таким чином розмежовано пошкодження, завдані в ДТП за участі автомобіля «Mercedes – Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та за участі автомобіля «Mercedes – Benz» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .
На адресу суду 16.01.2024 р. від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Цімури Я.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказує, що розмір збитків було визначено на підставі рахунку на оплату №289 від 20.06.2020 р., складеного від постачальника – Приватної фірми «Христина» до Покупця – ПФ «Христина» за договором – Основний договір. Будь – якої інформації, що визначені деталі, матеріали, послуги були використані для ремонту автомобіля марки BMW116, 2017 року випуску, білого кольору в цьому рахунку на оплату не зазначено. Тобто цей рахунок на оплату за своїм смислом ніяк не може бути підтвердженням розміру збитків, отриманих автомобілем марки «BMW116», 2017 року випуску, білого кольору, внаслідок ДТП за участю автомобіля «Mercedes – Benz» д.н.з. НОМЕР_2 . Перерахування коштів по договору «Добровільного страхування наземного транспорту» №262/20-Т/ЛВС від 19.02.2020 р. відбувалось відповідно до платіжного доручення №3351615 від 01.07.2020р. на підставі Страхового акту ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» №006.01735220-1 від 30.06.2020 р. В зазначеному страховому акті також немає посилань на первинні документи, щодо підстав визначення розміру завданих збитків. Тобто документальне підтвердження фактичного розміру завданих збитків, розрахунку розміру витрат на компенсацію скоєних збитків є відсутніми. Просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №262/20-Т/ЛВС від 19.03.2020, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь – яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Загальна страхова сума – 430 000,00 грн. 
Пунктом 17 договору визначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється на умовах авторизованої СТО.
12.06.2020 року водій автомобіля «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником транспортного засобу «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 є Приватна фірма «Христина».
Згідно наказу №16/в від 08.06.2017 року, автомобіль марки «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 було закріплено за продавцем – консультантом відділу запасних частин ОСОБА_3 .
Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу №1202/20 від 17.06.2020 р., глушник автомобіля «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 було пошкоджено внаслідок іншого ДТП.
Згідно протоколу огляду транспортного засобу №1215/20 від 17.06.2020 р. у транспортного засобу «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджено глушник (задня частина) – деформований; задній бампер – деформація по всій ширині. В протоколі зазначено про пошкодження, які не пов`язані з ДТП, а саме: задній бампер з правого боку, кришка задня, ліхтарі праві (2 шт.), крило заднє праве, панель задня, днище багажника.
Таким чином, спеціалістом ОСОБА_4 , яким складено протоколи огляду транспортного засобу №1202/20 та №1215/20 від 17.06.2020р. чітко встановлено та розмежовано характер пошкодження автомобіля «BMW116», д.н.з. НОМЕР_1 , які завдані внаслідок різних дорожньо – транспортних пригод.
Постановою Франківського районного суду м.Львова від 20.07.2020 року у справі №465/3659/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень та стягнуто в дохід держави 420, 40 грн. судового збору. Як вбачається з тексту постанови водій ОСОБА_1 12 червня 2020 року о 17 год. 40 хв. на автодорозі М-06 Київ – Чоп 549 км. + 900 м., керуючи транспортним засобом, МЕРСЕДЕС-БЕНЦ д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення а транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодженя. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП є встановленою та не підлягає доведенню.
Згідно рахунку на оплату №289 від 20.06.2020 року вартість відновлювального ремонту становить 208 122,53 грн., що також підтверджується страховим актом №006.01735220-1 від 30.06.2020 року.
Як вбачається з платіжного доручення №33851615 від 01.07.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило Приватній фірмі «Христина» 208 122,53 грн. страхової виплати.
26.10.2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось з претензією до відповідача щодо виплати 83182,09 грн. страхової суми.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
За правилами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування».
Згідно з наведеними положеннями до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.
Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.
Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.
Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком, суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу.
Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 року у справі №6-112цс13, вбачається, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).
Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.
Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме: страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача, як до страховика потерпілої особи, перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.
У добровільному порядку відповідач не компенсував ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування.
Приймаючи до уваги те, що страховою компанією було відшкодовано потерпілій особі завдані збитки, та виплачено відповідне страхове відшкодування, а відтак відповідач, як винуватець в ДТП, за вимогами закону має відшкодувати позивачу завдані збитки.
Враховуючи вищевикладене та те, що позивач у повному обсязі виплатив потерпілій особі страхове відшкодування за пошкодження автомобіля, який постраждав у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась за участю та з вини відповідача, тому позивач має право зворотної вимоги до відповідача, як винної особи, у розмірі виплаченого відшкодування, що становить 83 182, 09 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268,  354 ЦПК України, суд -
вирішив:
позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" в порядку суброгації завдану майнову шкоду в розмірі 83 182 (вісімдесят три тисячі сто вісімдесят дві) гривні 09 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок на відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 19 травня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», код ЄДРПОУ: 33908322, адреса: 03056, м.Київ, вул. Борщагівська, 154;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ванівський Ю.М.