ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 712/7743/15
провадження № 61-2213св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Пророка В. В.,

учасники справи:
особа, яка подала скаргу на дії органів державної виконавчої служби - ОСОБА_1 ,
суб`єкт, дії якого оскаржуються - Другий відділ Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 15 січня 2026 року, ухвалену колегією у складі суддів Новікова О. М., Василенко Л. І., Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст скарги

1. У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

2. Мотивувала тим, що стосовно неї було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. Скаржник вважала, що боржник мав бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Якщо державний виконавець не отримав беззаперечних доказів про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, то неуповноважений накладати штраф у разі невиконання у добровільному порядку рішення у суду у строк, вказаний у постанові про відкриття виконавчого провадження. Боржник зазначила, що не знала та не могла знати про початок відліку строку на добровільне виконання рішення суду, оскільки не отримувала копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, в порядку примусового виконання рішення боржник зазначає, що державний виконавець знищила належне їй майно, яке знаходилося на належній їй земельній ділянці. 

3. З огляду на зазначене, боржник просила суд:
- визнати неправомірними дії, рішення державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 19 квітня 2021 року;
- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 та всі інші постанови, акти у виконавчому провадженні, визнати їх нікчемними;
- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 000 грн у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;
- скасувати арешт на рахунках.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття 

4. Соснівський районний суд м. Черкаси ухвалою від 09 травня 2025 року відмовив у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 20-21).

5. Суд керувався тим, що вимоги скарги щодо оскарження постанови про стягнення виконавчого збору на суму 12 000 грн та щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Водночас, в розгляді іншої частини вимог скарги суд відмовив з огляду на те, що набрала законної сили ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2023 року у справі № 712/7743/15, якою залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 з тими самими вимогами з огляду на пропуск нею строку на звернення до суду зі скаргою на дії державної виконавчої служби та відсутність підстав для його поновлення.
6. Черкаський апеляційний суд постановою від 18 вересня 2025 року ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 травня 2025 року скасував у частині відмови у відкритті провадження щодо вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 19 квітня 2021 року, інших постанов, актів у виконавчому провадженні, визнанні їх нікчемними, а також скасування арештів майна та рахунків, а справу у цій частині направив до суду першої інстанції для продовження розгляду. У решті судове рішення залишив без змін (а. с. 74-77).

7. Суд апеляційної інстанції керувався тим, що оскарження дій державного виконавця, які стосуються виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і накладенням штрафу як виконавчих документів у окремому виконавчому провадженні, здійснюється у адміністративному порядку, а отже в частині вирішення аналогічних вимог скарги ухвала суду першої інстанції є правомірною. Натомість інша частина вимог скарги, а саме щодо відмови у відкритті провадження щодо вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 19 квітня 2021 року, інших постанов, актів у виконавчому провадженні, визнанні їх нікчемними, а також скасування арештів майна та рахунків підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

8. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткової постанови, в якій посилається на те, що у мотивувальній частині постанови від 18 вересня 2025 року Черкаський апеляційний суд у постанові від 18 вересня 2025 року зазначив, що вимоги, зокрема, про визнання незаконними дій державного виконавця в частині дій і рішень у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 19 квітня 2021 року підлягають до розгляду, однак у резолютивній частині суд не зазначив висновки щодо скасування ухвали суду першої інстанції в частині вирішення вимог скарги щодо визнання незаконними дій і рішень державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 01 вересня 2022 року (а. с. 136-137).

9. Ухвалою від 15 січня 2026 року Черкаський апеляційний суд залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (а. с. 157-159).

10. Суд апеляційної інстанції керувався тим, що у постанові від 18 вересня 2025 року в частині виконавчого провадження № НОМЕР_1 констатовано, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби у процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів у окремому виконавчому провадженні здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

11. 17 лютого 2026 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Черкаського апеляційного суду від 15 січня 2026 року та ухвалити додаткове рішення, яким скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 травня 2025 року у частині відмови у відкритті провадження в частині визнання неправомірними дій та рішень держаного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 14 липня 2022 року.

12. Мотивує тим, що у мотивувальній частині постанови суд апеляційної інстанції зробив висновок, зокрема, про те, що вимоги скарги саме в частині визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 19 квітня 2021 року підлягають до розгляду, однак у резолютивній частині постанови не зазначив висновок щодо скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у відкритті щодо вимог скарги про визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 19 квітня 2021 року.

Доводи інших учасників справи

13. Правом на подання відзиву інший учасник справи не скористався.

Провадження у суді касаційної інстанції

14. Ухвалою від 03 березня 2026 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції.

15. Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права (абзац другий частини другої статті 389 ЦПК України).

16. 30 березня 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини справи
17.  ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 712/7743/15-ц, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, резолютивна частина якого вимагає: «…для реалізації Варіанту № 3 запропонованого ТОВ «Контакт-Сервіс» у висновку № 42/15 буд. судової земельно-технічної експертизи від 21 березня 2016 року перемістити сарай літ. Ж ОСОБА_1 , а також передати її самочинно збудовану вигрібну яму ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ».

18. Судом встановлено, що 19 квітня 2021 року старший державний виконавець Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняв постанову у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000 грн (а. с. 123). Виконання зазначеної постанови виділено у окреме виконавче провадження № НОМЕР_1 згідно зі змістом копії відповідної постанови старшого державного виконавця (а. с. 124).

19. Постановою від 20 жовтня 2025 року закінчено виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 000 грн з ОСОБА_1 (а. с. 127).

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, якими керується суд при ухваленні постанови

20. Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, керуючись такими міркуваннями.

21. Правове питання, порушене у касаційній скарзі, стосується правильності застосування судом апеляційної інстанції норм статті 270 ЦПК України з огляду на неповноту розгляду вимог скарги ОСОБА_1 , що вказувало на потребу ухвалити додаткове рішення для розгляну нерозглянутих вимог скарги.

22. Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
23. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

24.  Отже, під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції був зобов`язаний дослідити зміст своєї постанови на предмет повноти оцінки ним доводів, вимог скарги та результату вирішення всіх вимог, заявлених у скарзі ОСОБА_1 на дії державного виконавця. 

25. Суд апеляційної інстанції встановив, що звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірними дії, рішення державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 19 квітня 2021 року; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 19 квітня 2021 року та всі інші постанови, акти у виконавчому провадженні, визнати їх нікчемними; скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 000 грн у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; скасувати арешт на рахунках.

26. Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження у справі, вважаючи, що ОСОБА_1 вже зверталася до суду зі скаргою на дії державного виконавця з аналогічними вимогами, а саме щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 та інших постанов у цьому виконавчому проваджені, скасування арештів на рахунках. Суд першої інстанції встановив, що ухвалою Соснівського районного залишено без розгляду скаргу у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду, постановою Черкаського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року зазначену ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2023 року залишено без змін, а отже на час подання скарги ОСОБА_1 , тобто на 07 травня 2025 року, вже було таке, що набрало законної сили, судове рішення, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Водночас у частині вимог про скасування постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 000 грн у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, якою питання щодо стягнення виконавчого збору виділено у окреме виконавче провадження № НОМЕР_1, та постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення виконавчого збору суд першої інстанції відмовив у зв`язку з тим, що ці вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

27. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, керувався тим, що оскільки ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду, то заявник не була позбавлена права повторно звернутися зі скаргою на дії державного виконавця. З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції, визнавши помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість розгляду скарги ОСОБА_1 , поданої у травні 2025 року, у зв`язку з набранням законної сили ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2023 року про залишення без розгляду попередньої поданої нею скарги на дії державного виконавця, наголосив на тому, що подана ОСОБА_1 скарга на дії державного виконавця від 07 травня 2025 року у повному обсязі підлягає розгляду, оскільки відсутні підстави для відмови у її прийнятті до розгляду. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції розпочав розгляд вимог скарги ОСОБА_1 по суті. 

28. Переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції у постанові зазначив, що вимоги ОСОБА_1 про оскарження постанови державного виконавця від 19 квітня 2021 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 000 грн (виконавче провадження № НОМЕР_2) та про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення виконавчого збору підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. В зв`язку з цим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правильність висновків суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження стосовно цих вимог скарги ОСОБА_1 , а тому ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси в частині вирішення цих вимог скарги залишив без змін, про що зазначив у резолютивній частині своєї постанови. 

29. Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд апеляційної інстанції вказав заявнику, що у постанові суду констатовано, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби у процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів у окрему виконавчому проваджені, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

30. Відповідно до вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

31. З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на те, що ті вимоги скарги, на відсутність результату розгляду яких у резолютивній частині постанови Черкаського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року посилалася в своїй заяві ОСОБА_1 , не були залишені поза увагою суду, оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції залишив без змін ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження в частині вимог скарги ОСОБА_1 на постанови державного виконавця від 19 квітня 2021 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 000 грн (виконавче провадження № НОМЕР_2) та про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення виконавчого збору.

32. Доводи касаційної скарги повторюють доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, яким суд апеляційної інстанції надав правильну оцінку, та зводяться до суб`єктивного тлумачення окремо взятих фрагментів постанови Черкаського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року, які не відображають дійсного значення викладених судом апеляційної інстанції мотивів щодо залишення без змін ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в частині вимог скарги, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

33. Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

35. З огляду на вказане колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростували.

Щодо судових витрат

36. Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

37. Оскільки Верховний Суд за результатами касаційного перегляду залишив оскаржувані судові рішення без змін, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 15 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк