Справа № 466/7047/24
Провадження № 2/466/224/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

(в порядку спрощеного позовного провадження)

27 травня 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Федорової О.Ф.
секретар судового засідання Волянська Н.В.

склад учасників справи:
представник позивача Сапрун М.М.
відповідач ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги, -
встановив:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги.
Стислий виклад позиції позивача:
02.07.2024 року представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яна Миколаївна звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги.
Позовну заяву обґрунтовує тим, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії.
Зазначає, що з 01.07.2014 року між сторонами вважається укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а з 01.12.2021 року - індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води.
Квартира відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відключена від централізованого опалення, однак відповідно до вимог законодавства споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення оплачують послуги з теплопостачання відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
У зв`язку із неналежним проведенням оплати у відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 утворилась заборгованість за надані послуги у розмірі 24090,15 грн, а саме: за період з 01.01.2015 року по 30.11.2021 року за послуги з централізованого опалення місць загального користування - 14178,10 грн; за період з 01.12.2021 року по 29.02.2024 року за постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення - 4933,92 грн; за період з 01.12.2021 року по 29.02.2024 року за постачання теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання - 4978,13 грн, яку позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» просить стягнути в судовому порядку.
25.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на позовну заяву, у якому вони просили відмовити у задоволенні позову, оскільки послуг від позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» не отримували, у договірних стосунках з позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» не перебувають.
02.04.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли додаткові пояснення представника позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни.
Заяви (клопотання) учасників справи:
06.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_4 про неможливість прийняття участі в судових засіданнях.
06.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про неможливість прийняття участі в судових засіданнях.
06.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про неможливість прийняття участі в судових засіданнях.
18.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про застосування строків позовної давності.
20.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_4 про неможливість прийняття участі в судових засіданнях.
25.07.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід судді.
15.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_4 , у якій він просив проводити розгляд справи без його участі.
15.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі.
15.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_3 , у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі.
28.01.2026 року в судовому засіданні представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни подала заяву про уточнення позовних вимог.
31.02.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни про долучення доказів.
31.02.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни про уточнення позовних вимог.
15.05.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни, у якій вона просила проводити розгляд справи без участі представника позивача.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Розпорядженням заступника керівника апарату Шевченківського районного суду м. Львова Карабінюк О.І. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №252 від 05.12.2024 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2024 року цивільну справу прийнято до провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.12.2024 року виправлено описку.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.07.2025 року заяву про відвід судді визнано необґрунтованою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід.
В судовому засіданні 03.07.2025 року:
- відповідач ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позову;
- відповідач ОСОБА_3 не визнала позовні вимоги, просила відмовити у задоволенні позову.
В судовому засіданні 30.04.2026 року:
- представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яна Миколаївна підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позовну заяву задовольнити та стягнути заборгованість за надані послуги у розмірі 24090,15 грн, судові витрати покласти на відповідачів;
- відповідач ОСОБА_1 заперечив проти позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що відповідачі від`єднані від внутрішньо-будинкової мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, а тому не могли отримувати послуги від позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго». Вважає, що борг надуманий позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго». Просив відмовити у задоволенні позовної заяви.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:
Судом встановлено, що:
Відповідно до копії довідки №1 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 17.06.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , від`єднана від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання. По вказаній квартирі нараховуються лише витрати на опалення місць загального користування, на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, а також плата за абонентське обслуговування.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є споживачами послуг, що надаються позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго».
Для здійснення оплати за надані послуги позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідачам щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості послуг з теплової енергії з метою їх оплати. Однак, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 лише частково оплачували надані послуги.
Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу постачання теплової енергії, врегульовано законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року №359, якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1182, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно з п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, споживачі, які відмовилися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до методики, що затверджується органом виконавчої влади.
Відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року №359, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
Згідно з п. 2.1.2 Методики, якщо у будинку встановлено загальнобудинковий прилад комерційного обліку теплової енергії, спожитої на опалення всіх житлових приміщень та місць загального користування, кількість теплової енергії на опалення місця загального користування визначають як частку теплової енергії від загальної витрати на опалення будинку, пропорційно до показів приладів виміру витрат теплоносія.
Пунктом 2.1.3 Методики передбачено, що якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, але передбачено теплолічильники в кожного споживача та загальнобудинковий комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії на опалення МЗК з урахуванням утрат розподільчими внутрішньобудинковими трубопроводами опалення визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень. 
Пунктом 2.1.4 Методики визначено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1.
Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд…» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30.02.2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відносяться до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року (у справі №703/58/16-ц), від 26.02.2019 року (у справі №159/6776/18), від 05.06.2019 (у справі №703/3515/15-ц) та від 22.12.2020 року (у справі №311/3489/18).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року №1022, а постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1182, затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року №1023.
Зміни, що були внесені до Правил №830 та Правил №1182, набули чинності з 01.10.2021 року.
З наведеного слідує, що до 30.11.2021 року між позивачем JIMKП «Львівтеплоенерго» та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважався укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води (далі - Договір приєднання).
Відповідно до п. 1.1. Договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», виконавець зобов`язувався своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання Виконавця), a Споживач зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим Договором приєднання.
Згідно з п. 2.1 згаданого договору, розраховувалась плата за послуги з централізованого опалення боржникам.
Оскільки мешканці будинку АДРЕСА_2 не прийняли модель організації договірних відносин та не уклали договір, відтак між споживачами (мешканцями) та ЛМКП «Львівтеплоенерго» вважаються укладеними індивідуальні договори про надання послуг.
А тому, суд приходить висновку, що з 01.12.2021 року з відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021 року.
За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що визначені цим договорами.
Зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua.
Отже, з 01.12.2021 року відповідно до ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, загальний обсяг спожитої теплової енергії та гарячого водопостачання у будівлі складається з таких основних складових:
1. постачання теплової енергії, що складається з:
1.1. обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача (квартири, приміщення);
1.2. загальнобудинкових потреб на опалення, які складаються з:
- обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку. З урахуванням приписів частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» дана складова є обов`язковою до оплати усіма мешканцями, в тому числі і тими, які відключені від мереж центрального опалення;
- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Дана складова є також обов`язковою до оплати усіма мешканцями, в тому числі і для тих, чиї квартири відключені від мереж ЦО і ГВ (частина 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).
Пунктом 12 розділу IV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками, співвласниками приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням, окремі приміщення з транзитними мережами опалення), пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.
2. Постачання гарячої води, що складається з:
2.1. обсягу гарячої води (при умові її споживання);
2.2. витрат теплової енергії на забезпечення/функціонування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання. Дана складова є обов`язковою до оплати усіма мешканцями, в тому числі і для тих, чиї квартири відключені від мереж ЦО i ГB на підставі частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Пунктом 15 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019 року (із змінами та доповненнями від 08.09.2021 року), обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), розраховується та розподіляється між усіма споживачами відповідно Методики №315.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», a також постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування y розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» №808 від 21.08.2019 року усім споживачам нараховується плата за абонентське обслуговування наданих послуг.
Відповідно до п. 30 індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.
Абзацом 6 пункту 14 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 року №830, передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315.
Згідно з п. 24 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 року №830, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.
Пунктами 15 та 28 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182, визначено, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), розраховується та розподіляється між усіма споживачами відповідно до Методики розподілу.
Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання гарячої води, плата за послугу, витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), абонентське обслуговування і плата за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.
Згідно з пунктами 37 - 39 Правил надання послуги з постачання гарячої води, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць.
Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.
Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.
Споживач не звільняється від плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) у разі відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.
Згідно з підпунктом 5 п. 45 Правил надання послуги з постачання гарячої води, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.
Факт надання позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуг підтверджується: Актом експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії (ВОТЕ) за №0175 від 19.10.2017 року та Свідоцтвом про повірку теплолічильника PolluCom EX; Актом експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії (ВОТЕ) за №0175 від 04.10.2021 року та Свідоцтвом про повірку теплолічильника PolluCom EX; Актом експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії (ВОТЕ) за №1472 від 09.10.2013 року; Актом експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії (ВОТЕ) за №1472 від 06.12.2016 року; Актом експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії (ВОТЕ) за №1472 від 30.09.2020 року та Свідоцтвом про повірку теплолічильника MULTICAL 401 DN 40; Інформацією про ВОТЕ №0175; Інформацією про ВОТЕ №1472; Актами готовності до опалювального періоду за 2015 – 2024 роки; Розпорядженнями львівського міського голови про початок та закінчення опалювального сезону за 2015 – 2024 роки.
Такі докази відповідачами не спростовані. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази про надання позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуг неналежної якості, або ненадання їх взагалі.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про те, що дійсно, між позивачем та відповідачами виникли фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: позивач надавав послуги відповідачам, а останні такими послугами користувалася для задоволення власних потреб, не відмовлялася від таких, усвідомлюючи, що такі необхідно оплачувати, проте, відповідачі належним чином не здійснювала оплату, проводячи розрахунки за надані комунальні послуги лише частково, чим порушили вимоги ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 pоку (чинний на момент виникнення заборгованості), ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 року, п. 3.1 Договору приєднання, де прямо вказано, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата за спожиті послуги вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року за №830, п. п. 32 та 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, а також п. п. 32 та 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість.
Крім вищезазначених складових, усім споживачам відповідно до вимог п. 30 вказаного договору, згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» №808 від 21.08.2019 року, нараховується плата за абонентське обслуговування наданих послуг.
Детальний розрахунок заборгованості долучений позивачем до матеріалів справи, а у службовій записі начальника відділу обліку та збуту теплової енергії ОСОБА_5 надані пояснення щодо нарахувань за надані послуги та наведений приклад розрахунку.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» надано визначення поняттям: спільне майно багатоквартирного будинку, відповідно до якого, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в загальних і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, та інженерних споруд, системи водопроводу та каналізації всього будинку, з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів, належний температурний режим вище 0° C підтримується за рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої системи, яка знаходиться в підвальному приміщенні будинку та на горищі.
Оскільки житло відповідачів знаходиться у багатоквартирному будинку, вони зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі №703/58/16-ц.
Таким чином по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідачів утворилась заборгованість у розмірі 24090,15 грн, а саме: за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період з 01.01.2015 року по 30.11.2021 року в розмірі 14178,10 грн, за послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення за період з 01.12.2021 року по 29.02.2024 року в розмірі 4933,92 грн, за послуги з постачання теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання за період з 01.12.2021 року по 29.02.2024 року в розмірі 4978,13 грн, що стверджується письмовими розрахунками, що містяться у справі.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
Відповідачам, як і всім іншим мешканцям будинку, які відключені від систем централізованого опалення та гарячої води, нараховувалась оплата за опалення місць загального користування будинку та за постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення та гарячого водопостачання.
Всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати наданих послуг, а тому зобов`язані сплатити суму боргу.
Таким чином по квартирі АДРЕСА_3 , за період з 01.01.2015 року по 29.02.2024 року існує заборгованість у розмірі 24090,15 грн.
Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.
З долучених до матеріалів справи розрахунків заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії вбачається, що відповідачі неодноразово здійснювали часткову оплату за надані послуги на загальну суму 3680,93 грн (в серпні 2015 року оплачено 191,31 грн, в листопаді 2015 року – 34,77 грн, в листопаді 2018 року – 50,00 грн, в січні 2020 року – 100,50 грн та лютому 2020 року, в квітні 2022 року – 1000,00 грн, в травні 2022 року – 500,00 грн, червні 2022 року – 154,35 грн, вересні 2022 року – 100,00 грн, листопаді 2022 року – 100,00 грн, грудні 2022 року – 100,00 грн, січні 2023 року – 100,00 грн, лютому 2023 року – 100,00 грн, березні 2023 року – 100,00 грн, квітні 2023 року – 100,00 грн, травні 2023 року – 100,00 грн, червні 2023 року – 100,00 грн, серпні 2023 року – 100,00 грн, вересні 2023 року – 100,00 грн, жовтні 2023 року – 100,00 грн, листопаді 2023 року – 100,00 грн, грудні 2023 року – 100,00 грн, січні 2024 року – 100,00 грн та лютому 2024 року – 100,00 грн), а отже вчиняли дії, що свідчать про визнання ними свого боргу перед позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго».
Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторі хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненням внесеними постановами Кабінету Міністрів України), установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України діє карантин.
Законом України від 30.03.2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 року №383 до 30.06.2023 року.
Врахувавши, що останнім днем для звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності було 20.12.2021 року, а Закон України від 30.03.2020 року №540-ІХ про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема, до ЦК України, щодо продовження строків на час дії карантину, набрав чинності 02.04.2020 року, з огляду на встановлені з 12.03.2020 року карантинні обмеження, які діяли на час закінчення строку позовної давності, вимоги ст. 257, пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, належить зробити висновок, що позовну давність позивачем не було пропущено.
Крім того, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом №2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в країні неодноразово продовжувався та триває до цього часу.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, який набрав чинності 17.03.2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Тобто було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин.
Продовження строків позовної давності в період дії карантину та воєнного стану є безумовним та автоматичним в силу закону.
З урахуванням наведених вище положень закону, суд дійшов висновку, що позов подано в межах строку позовної давності, оскільки на час подання позовної заяви такий строк був продовжений до закінчення дії карантину та воєнного стану, який триває на даний час.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.
Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Розподіл судових витрат між сторонами:
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 3028,00 грн, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, -
ухвалив:
Позовні вимоги за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», код ЄДРПОУ 05506460, 24090,15 грн заборгованості за надані послуги, а саме: за період з 01.01.2015 року по 30.11.2021 року за послуги з централізованого опалення місць загального користування - 14178,10 грн; за період з 01.12.2021 року по 29.02.2024 року за постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення - 4933,92 грн; за період з 01.12.2021 року по 29.02.2024 року за постачання теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання - 4978,13 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», код ЄДРПОУ 05506460, судовий збір у розмірі 3028 /три тисячі двадцять вісім/ гривень 00 копійок, а саме:
з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 757 /сімсот п`ятдесят сім/ гривень 00 копійок;
з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , у розмірі 757 /сімсот п`ятдесят сім/ гривень 00 копійок;
з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , у розмірі 757 /сімсот п`ятдесят сім/ гривень 00 копійок;
з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , у розмірі 757 /сімсот п`ятдесят сім/ гривень 00 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.
Текст складено 27.05.2026 року.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», ЄДРПОУ 05506460, місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
  Суддя	  	 О.  Ф.  Федорова