707/1648/26 
2/707/1383/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2026 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Волкової Н.С.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, з викликом (повідомленням) сторін в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.
08 грудня 2017 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL-85571 (надалі - договір), згідно з яким остання отримала кредит у сумі 50 320,00 грн, що підтверджується меморіальними ордерами та виписками руху коштів по рахунку. Кредитодавець на виконання умов договору свої зобов`язання виконав, зокрема, передав у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 кредитного договору (п. 3.1. договору). 25 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1 у відповідності до умов якого, права вимоги за кредитним договором №CL-85571 від 08.12.2017, перейшли до нового кредитора. Загальний розмір заборгованості складає 84 607,58 грн, з якого:
заборгованість за основною сумою боргу 44 668,90 грн; 
заборгованість за відсотками 39 938,68 грн.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Приватні інвестиції».
1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2026 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, з викликом (повідомленням) сторін. 
1.3. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими.
Представник позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про розгляд даної справи за її відсутністю.
Відповідача повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду разом із судовою повісткою про виклик до суду за місцем її реєстрації, проте конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
1.4. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
1.5. Відповідно технічна фіксація справи за позовом ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. 08 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL-85571, що підтверджується особистим підписом позичальника. 
Відповідно до п. 2.1. договору, сума та валюта кредиту – 50 320,00 грн.
Відповідно до п. 2.3. договору, встановлено строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 07.12.2022.
Відповідно до п. 2.4. договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами:
- на поточні потреби в сумі 16 597,36 грн, на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 відкритий у відділенні вул. Гоголя, 250, ПАТ «Кредобанк» у м. Черкаси (МФО 325365);
- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Кредобанк», надалі кредитор, МФО 325365, ЄДРПОУ 3263613793 по кредитному договору RF2-35281 від 26.12.2016, в сумі 33 722,64 грн, на рахунок НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «Кредобанк» МФО 325365.
Відповідно до п.п. 2.5., 2.6., 2.7. договору, для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_3 ; поточний (картковий) рахунок позичальника, відкритий для видачі та обслуговування кредиту (надалі, поточний рахунок для обслуговування кредиту) № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні вул. Гоголя, 250, ПАТ «Кредобанк» у м. Черкаси; транзитний рахунок для повернення кредитних коштів (при достроковому погашенні кредиту або його частини) № НОМЕР_4 .
Кредитні кошти надавались ОСОБА_1 в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4. кредитного договору (п. 3.1. договору).
Пунктом 6.2. договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2141 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 08.12.2017 до 07.12.2022 погашаються в однаковому порядку.
Згідно з п. 6.3. договору позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум – ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2. кредитного договору).
Пунктом 4.1. договору передбачено, що сплата відсотків за процентною ставкою 44,99 % річних.
Пунктом 4.2. договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору.
Пунктом 4.5. договору визначено реальну річну процентну ставку 55,51 % річних.
Додатком №1 до кредитного договору № CL-85571 від 08 грудня 2017 року встановлено графік платежів за кредитним договором № CL-85571 від 08 грудня 2017 року та розрахунок сукупної вартості кредиту. 
Також, особистим підписом позичальника погоджено паспорт споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування.
Згідно з меморіальними ордерами № 71897054, 71897048 від 08.12.2017 та виписками по особовим рахункам АТ «Кредобанк» здійснило переказ кредитних коштів за наступними реквізитами:
- на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в сумі 16 597,36 грн;
- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Кредобанк» по кредитному договору RF2-35281 від 26.12.2016, в сумі 33 722,64 грн, на рахунок НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «Кредобанк».
2.2. 25 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1 у відповідності до умов якого, права вимоги за кредитним договором №CL-85571 від 08.12.2017, перейшли до нового кредитора, а саме ТОВ «ФК «Приватні інвестиції».
Згідно з додатком №1 до договору факторингу сума заборгованості за кредитним договором становить 84 607,58 грн ( ОСОБА_1 в додатку під номером № 1379).
2.3. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № CL-85571 від 08.12.2017 станом 25.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 у загальній сумі становить 84 607,58 грн, з якої: заборгованість за основною сумою боргу 44 668,90 грн; заборгованість за відсотками 39 938,68 грн.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).
4.2. Судом установлено, що матеріали справи свідчать про досягнення між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 згоди щодо істотних умов кредитного договору № CL-85571 від 08 грудня 2017 року, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. 
На думку суду, позивачем було надано достатні докази того, що відповідач уклала кредитний договір та користувався поточним рахунком. 
Позивачем було надано виписки по рахункам, меморіальні ордери та детальний розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту. При цьому з розрахунку також вбачається, що позивач нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом у межах обумовленої в договорі відсоткової ставки.
Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту або його окремі положення у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсним. Суд вважає, що позивачем підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та відповідачем щодо спірного договору. Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за договором.
Оскільки доказів на користь того, що відповідачем було погашено заборгованість, до суду надано не було, то суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт виконання зобов`язання позивача. У свою чергу відповідачем таких доказів не спростовано, що свідчить про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 84 607,58 грн. 
4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором № CL-85571 від 08 грудня 2017 року виконала не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у загальній сумі 84 607,58 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 14.04.2026 про сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 662,40 грн.
5.2. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Судом установлено, що 07.10.2021 між адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір про надання правової допомоги №07/10/2021, який набув чинності з 07.10.2021 і діяв по 07.10.2022 включно, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаним договором.
Окрім того, відповідно до довіреності № 656 від 19.12.2025 ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» уповноважило адвоката Кізко Л.С. представляти інтереси довірителя.
При цьому, позивачем будь-яких доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також доказів того, що адвокат Кізко Л.С. є представником адвокатського об`єднання «Смарт Лекс», суду не було надано.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 у справі № 329/766/18. Обов`язковість подачі таких доказів узгоджується і з постановою Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, де зазначено, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 137, 141 ЦПК України суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували здійснення позивачем витрат на правничу допомогу, не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованість за кредитним договором №CL-85571 від 08.12.2017 у загальному розмірі становить 84 607,58 грн (вісімдесят чотири тисячі шістсот сім гривень п`ятдесят вісім копійок).
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» судовий збір у сумі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
У стягненні витрат на правничу допомогу, відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», код ЄДРПОУ 37356981, місцезнаходження: вул. Жамбила Жабаєва, буд. 7, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:   Н.  С.  Волкова