Справа № 490/7838/25
н\п 2/490/787/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року    м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» (далі - ТОВ «ФК «БРАЙТ-К»), в особі свого представника, звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 733924/4096052 від 23.03.2021 року в розмірі 125723,29 грн та витрати на оплату судового збору.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.03.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1  був укладений договір про надання банківських послуг №733924/4096052, на підставі якого Позичальнику було відкрито поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та видано кредитну картку, а також відповідно до заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 22.12.2021 року було досягнуто угоди щодо встановлення кредитного ліміту (відкриття кредитної лінії) на наступних умовах: розмір кредитної лінії (кредитним ліміт) – 83 000,00 гривень; строком на 36 місяці; процентна ставка (фіксована) – 34% річних. 18.12.2024 року між Банком та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір про відступлення права вимоги № 5-2024. Згідно даного договору 23.12.2024 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 .. Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором. 
Позивач стверджує, що відповідачка порушувала умови Кредитного договору та сплачувала обов`язкові щомісячні платежі із затримкою більш ніж 45 календарних днів. З дати відступлення Банком позивачу прав вимоги за Кредитним договором відповідачкою на рахунок позивача платежі не здійснювались, в зв`язку з чим, загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору становить 125 723,29 гривень, яка складається із: - заборгованість за тілом кредиту – 76 996,23 гривень; - заборгованість за процентами за користування кредитом – 48 727,06 гривень.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Черенкову Н.П.
Ухвалою судді від 24.09.2025 року було відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 23.12.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
Розпорядженням керівника апарату суду від 13.02.2026 року було призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з поданням суддею Черенковою Н.П. заяви про відставку та відрахування її зі штату суду.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.
18.02.2026 року матеріали справи були передані судді Саламатіну О.В.
Ухвалою судді від 23.02.2026 року прийнято до свого провадження цивільну справу №490/7838/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
02.04.2026 року судове засідання відкладено на 05.05.2026 року, в зв`язку з неявкою відповідача.
Представника позивача в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «ФК «БРАЙТ-К».
Відповідачка до судового засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання та заяви по суті спору до суду не надав.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (Постанова ВС від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц).
За такого, суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 05.05.2026 року постановлено порвести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).
Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Судом встановлено, що 23.03.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг №733924/4096052, на підставі якого відповідачці було відкрито поточний (картковий) рахунок №НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та видано кредитну картку MasterCardWorld, а також відповідно до заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 22.12.2021 року було досягнуто угоди щодо встановлення кредитного ліміту (відкриття кредитної лінії) на наступних умовах: 
- розмір кредитної лінії (кредитним ліміт) – 83 000,00 грн; 
- строк – 36 місяців; 
- процентна ставка (фіксована) – 34,00% річних;
- процентна ставка за несвоєчасно погашену (прострочену) заборгованість по кредитній лінії – 68,00% річних;
- реальна процентна ставка за кредитною лінією – 40,47% річних;
- загальна вартість кредитної лінії – 140 611,52 грн;
- максимальний розмір Кредитного ліміту – 250 000,00 грн;
- орієнтовна реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) – 40,47% річних;
- орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) – 434 924,61 грн.
Умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Кредитного договору, визначені в Правилах комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які є невід`ємною частиною Договору, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua (https://credit agricole.ua/storage/files/pravila-kompleksnogo-bankivskogo-obslugovuvannya-fo 23_1637769714.pdf).
Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору встановлено, що відповідно до умов Договору, Правил та Заяви про надання банківської послуги, Банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу, а Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані Банківські послуги.
Пунктом 3.2 Кредитного договору встановлено, що ціною Договору є сума грошових коштів, яку Клієнт зобов`язаний сплатити Банку згідно умов Договору, що складається з суми плати за Банківську послугу.
Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору встановлено, що Банк здійснює надання Банківської послуги Клієнту відповідно до Заяви про надання Банківської послуги, яка кожного разу надається Клієнтом Банку в письмовому вигляді.
Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Факт встановлення на картковому рахунку ОСОБА_1 кредитного ліміту у сумі 83 000,00 грн та користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку за період з 22.12.2021 р. по 06.01.2025 р.
Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 р. .№ 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року по справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 року по справі № 760/7792/14-ц, від 22 квітня 2024 року по справі № 559/1622/19.
Згідно з даними розрахунку заборгованості по Кредитному договору №733924/4096052 від 23.03.2021 року, складеного АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» станом на 23.12.2024 р., розмір заборгованості по вказаному кредитному договору складає 108125,37 грн, з яких: прострочена заборгованість – 76996,23 грн; заборгованість за нарахованими відсотками – 572,21 грн; заборгованість за простроченими відсотками – 30 556,93 грн.
Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору.
18.12.2024 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» було укладено Договір про відступлення права вимоги №5-2024, відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» Права вимоги до Боржників, а ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуває Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.
Відповідно до п. 3.1 Договору про відступлення права вимоги №5-2024 право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з дати підписання ними відповідного Реєстру прав вимог за зразком, наведеним в Додатку №1 до Договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в Додатку №4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
23 грудня 2024 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К підписали Додаток №1 до Договору про відступлення права вимоги №5-2024 від 18 грудня 2024 року (Реєстр прав вимог №2), згідно з яким первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №733924/4096052 від 23.03.2021 року в сумі 108125,37 грн.
Згідно з копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів №14835 від 20.12.2024, ТОВ «ФК «Брайт-К» перерахував на користь АТ «Креді Агріколь Банк» грошові кошти в сумі 5412911,07 грн із зазначенням у призначенні платежу «оплата згідно договору про відступлення права вимоги №5-2024 від 18.12.2024 та реєстру №1 від 20.12.2024».
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
У даній справі, встановлено, що відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором було здійснено шляхом укладення Договору про відступлення ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» належне йому право вимоги .
У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання Договору про відступлення права вимоги №5-2024 до боржника ОСОБА_1 , укладеного 18.12.2024 р. між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К», недійсним або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.
За такого, враховуючи вищевказане, право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №733924/4096052 від 23.03.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «БРАЙТ-К», що дає останньому право на стягнення з відповідачки в судовому порядку неповернуту нею суму позики.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Матеріалами справи підтверджено факт встановлення на картковому рахунку відповідачки ОСОБА_1 кредитного ліміту у сумі 83 000,00 грн та факт користування нею цими коштами, а отже, суд доходить висновку про обгрунтованість вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту у сумі 76 996,23 грн.
Щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.
Як вбачається з позовних вимог, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом за Кредитним договором №733924/4096052 від 23.03.2021 року у сумі 48727,06 грн.
Зазначена заборгованість ґрунтується на розрахунку первісного кредитора станом на 23.12.2024 року, в якому сума нарахованих процентів складає 31129,14 грн та розрахунку заборгованості позивача за період з 23.12.2024 року по 21.08.2025 року, за яким ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» нараховано проценти у сумі 17 597,92 грн.
Разом з тим, як вбачається з умов заяви про надання банківської послуги за Кредитним договором №733924/4096052 від 23.03.2021 року, яка була подана відповідачкою 22.12.2021 року, строк кредитування становить 36 місяців, тобто до 22.12.2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) викладено висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.
Встановлення строку дії кредитного договору має важливе значення для правильного вирішення справи з огляду на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18)).
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом») (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16).
Відповідно до правового висновку, викладеного у змісті постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи спір у справі №910/458/16, наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачено частиною другою статті 1050 ЦК України). Саме за це благо (можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу) позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Водночас, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту останній позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту.
21.08.2025 року ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» направило на адресу відповідачки вимогу про дострокове повернення всю суму кредиту, проценти за користування кредитом, в якому позивач повідомив відповідачку про наявність заборгованості за кредитною лінією, яка станом на 21.08.2025 року складає 125 723,29 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 76996,23 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом – 48 727,06 грн.
Разом з тим, суд вважає, що така вимога не має правового значення, оскільки направлена після закінчення дії строку кредитного договору, тобто після 22.12.2024 року.
За такого, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для нарахування передбачених договором відсотків за користування кредитними коштами з 23.12.2024 року по 01.08.2025 року, адже у такому випадку позикодавець може мати право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв.
Натомість, враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом з відповідачки поза визначеними строками кредитування суперечить вимогам Цивільного кодексу України та висновкам Верховного Суду.
Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитними коштами у сумі 31129,14 грн, яка нарахована первісним кредитором за період з 22.12.2021 року по 23.12.2024 року, тобто в межах строку кредитування.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На час розгляду справи судом відповідачкою не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. 
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.
Відтак, оскільки відповідачкою прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами Кредитного договору №733924/4096052 від 23.03.2021 року, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» щодо стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 108 125,37 грн, з яких: 76996,23 грн - заборгованість за тілом кредиту та 31129,14 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").
Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №54105 від 22.09.2025 року.
За такого, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: у сумі 2083,33 грн(108125,37 х 2422,40/ 125723,29).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 77-81, 259, 263-265, 247, ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» заборгованість за Кредитним договором №733924/4096052 від 23.03.2021 року у сумі 108 125,37 грн (сто вісім тисяч сто двадцять п`ять гривень 37 копійок).
В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» витрати на судовий збір у сумі 2083,33 грн (дві тисячі вісімдесят три гривні 33 копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К», ЄДРПОУ 41874691, юридична адреса: 02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, 1.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» ЄДРПОУ 14361575, юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4.

Суддя Саламатін О.В.