Справа № 488/157/26
Провадження № 3/488/115/26

ПОСТАНОВА

26.05.2026 року 

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі: судді Головіної Т.М., секретаря Мамедової В.С., за участю представника особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 – адвоката Ганги Д.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності 
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В: 

Судом встановлено, що 03.01.2026 року о 21:07 годині водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр.Богоявленському в районі будинку 234В з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року - 21.04.2025 року ним було вчинено адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП (постанова Братського районного суду Миколаївської області від 25.06.2025 року), чим ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до письмових пояснень, наданих на адресу суду, провину свою не визнав. Зазначив, що поліцейськими порушено його права та процедуру складання протоколу, оскільки йому не було запропоновано пройти перевірку на стан сп`яніння. Він декілька разів казав їм, що вони повинні його повести у лікарню та «задути», але ті повідомили, що їм і так все зрозуміло, тому нікуди везти вони його не будуть. Йому принесли вже готовий протокол, у якому було написано, що він відмовився від огляду. Йому не було роз`яснено його права, що він має право на адвоката та право не свідчити проти себе.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ганга Д.Г. в судовому засіданні та відповідно до письмового клопотання, просив зупинити провадження по справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі у Державній прикордонній службі України до його звільнення з військової служби.
Відповідно до письмових заперечень вважає, що провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, необхідно закрити, оскільки в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що:
ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі, належної пропозиції від співробітників поліції ОСОБА_1 з цього приводу висловлено не було. Дані обставини, за думкою захисника, підтверджені тим, що в матеріалах справи відсутній акт огляду із відміткою про те, що водій відмовився від проходження огляду на місці.
Направлення на огляд водія не містить назви конкретного медичного закладу, воно не вручено ОСОБА_1 та складено на бланку, який втратив чинність, ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу, як-то викладено у направленні, тому належної пропозиції проходження огляду ОСОБА_1 у медичному закладі не було та назване направлення є неналежним доказом по справі; 
працівниками поліції не було дотримано окремого порядку огляду військовослужбовців, визначеного ст.266-1 КУпАП;
не було роз`яснено ОСОБА_1 його процесуальні права та обов`язки, у тому числі право на захисника;
наданий відеозапис не відображає події у повному обсязі, він не містить пропозицію поліцейського водію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що не дозволяє об`єктивно встановити всі обставини події та перевірити дотримання поліцейськими передбаченої законом процедури огляду, тому є неналежним та недопустимим доказом по справі. 
Щодо клопотання захисника Сологуба Ю.Ю. про зупинення провадження до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, суд приходить до наступного:
в КУпАП відсутня норма, яка б передбачала зупинення провадження у справі. 
В свою чергу, правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП не визначено серед тих, розгляд яких відбувається за обов`язкової участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.  ОСОБА_1 у судовому засіданні представлений захисником, останній у повній мірі ознайомлений з матеріалами провадження, в тому числі отримав копію технічного запису (відеозапис з портативних камер патрульних поліцейських).  ОСОБА_1 надав суду особисті письмові пояснення та заперечення з приводу складеного відносно нього протоколу. Доводам, викладеним ОСОБА_1 у поясненнях, судом буде надана відповідна оцінка у названому рішенні.
Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням захисників Сологуба Ю.Ю., у тому числі задля надання додаткових заперечень по справі. 
Суд наголошує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі і її захисник, повинні добросовісно використовувати надані їм процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи.
Таким чином, для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, представленої захисником у даному випадку, було надано достатньо часу і створено усі умови для можливості реалізувати свої процесуальні права належним чином, в тому числі надано достатньо часу для надання пояснень, подання доказів. Захисником до суду під час його участі в судовому засіданнів режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon» заявлено відповідні клопотання, а також подано чисельні заперечення з приводу неналежності та недопустимості наданих суду доказів на обгрунтування провини  ОСОБА_1 , яким судом буде надана належна оцінка, вони будуть перевірені та проаналізовані судом. Захисник не обґрунтовує конкретно, чому, на його думку, розгляд справи неможливий без участі  ОСОБА_1 , за участі його захисника.
Ст. 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, а ст. 38 КУпАП визначені строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, які зупиненню, поновленню чи продовженню не підлягають. Натомість строки звільнення ОСОБА_1 з військової служби невідомі, а визначені ст. 38 КУпАП строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з часом спливають.
Враховуючи вищевикладені обставини, не знаходжу підстав для зупинення провадження по справі, вважаю за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, за відсутності ОСОБА_1 , який представлений захисником - адвокатом Гангою Д.Г.
Не дивлячись на невизнання провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 558317 від 03.01.2026 року, відповідно до якого 03.01.2026 року о 21:07 годині водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр.Богоявленському в районі будинку 234В з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року;
інформацією, що міститься в направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння водія ОСОБА_1 від 03.01.2026 року в частині виявлених поліцейськими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння;
відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного, з якого вбачається (DVD-R диск ч.1), що співробітники УПП о 21:15 годині прибули на місце пригоди, де свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомляють про ДТП, вчинену з вини ОСОБА_1 та про його перебування за кермом транспортного засобу. На запитання співробітників поліції ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом. Відбувається оформлення матеріалів ДТП. О 22:13:50 ОСОБА_1 повідомляють про складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_1 : «На задувку не завезли, яка 130». Інспектор: «Я ж Вам пояснив, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння тягне за собою складання адміністративного протоколу. Я Вам пропонував пройти огляд на місці зупинки, Ви сказали, що ні». 22:14:45 ОСОБА_1 повідомляється про складання відносно нього постанови за ч.4 ст.126 КУпАП через керуванням ним транспортним засобом як особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом за рішенням Братського районного суду Миколаївської області. О 22:16 ОСОБА_1 надають протокол за ч.2 ст.130 КУпАП за фактом його відмови від проходження огляду на місці та у медичному закладі, повідомляють про розгляд протоколу судом, на що ОСОБА_1 : «130-ту підписувати не буду. Я не був за кермом». Інспектор повідомляє, що попередньо ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами. Від отримання копії протоколу та його підпису ОСОБА_1 відмовляється. 
Дані, які мають місце на відеозапису (DVD-R диск ч.2) частково дублюють дані відеозапису на диску ч.1;
показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які суду показали, що 03.01.2026 року близько 21 години у м.Миколаєві по пр.Богоявленському за участю їх автомобіля та автомобіля «Peugeot 301» під керуванням ОСОБА_1 відбулась ДТП внаслідок грубого порушення ОСОБА_1 ПДР України. Після зіткнення вони вийшли зі свого автомобіля та підійшли до автомобіля ОСОБА_1 , в якому відчинилися водійські дверцята та останній майже випав з автомобіля, як з`ясувалось надалі, через стан алкогольного сп`яніння, бо ОСОБА_1 не тримався на ногах. В автомобілі ОСОБА_1 , окрім нього, більше нікого не було. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були не тільки наявні, такі як, млява мова, не стійка хода, нерозуміння того, що відбувається навкруги, від нього відчувався стійкий запах алкоголю. Останній відразу заперечив, що був за кермом автомобіля, він намагався втекти з місця пригоди, на що ОСОБА_3 схопив його та не відпускав до приїзду співробітників поліції. По приїзду співробітники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер або у медичному закладі, на що той відмовлявся, кожен раз аргументуючи свою відмову по-різному, у тому числі, з підстав того, що він не керував автомобілем. Також ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки його відмови від проходження огляду - що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, та його права. Свідок ОСОБА_3 під час оформлення матеріалів весь час був поряд з ОСОБА_1 . Надалі було складено протокол за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 зачитано цей протокол, від підпису той відмовився; 
постановою Братського районного суду Миколаївської області від 25.06.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 за вчинення дій, які мали місце 21.04.2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, 124 КУпАП України, йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 05.01.2026 року, ОСОБА_1 отримав (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами від 10.02.2021 року. 
Відповідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 05.01.2026 року, автомобіль «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 . 
Аналізуючи представлені суду та досліджені докази, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі – Порядок).
Відповідно до п.2,3,4,5,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
За диспозицією ч.1 ст.130 КупАП, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду. Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КупАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до представленого суду відеозапису з нагрудного відеореєстратора співробітника поліції суду стає зрозумілим, що інспектором  ОСОБА_1 було запропоновано на місці та в медичному закладі пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, як і було роз`яснено права ОСОБА_1 та наслідки відмови від проходження огляду у вигляді складання адміністративного протоколу.
Натомість, така пропозиція співробітників поліції, роз`яснення прав ОСОБА_1 та наслідків відмови, самим відеозаписом не зафіксовано.
Враховуючи оформлення відносно ОСОБА_1 на місці декількох матеріалів за адміністративними правопорушеннями - за ч.2 ст.130, ст.124 та ч.4 ст.126 КУпАП, коли співробітник поліції із нагрудним відеореєстратором періодично перебував поряд ОСОБА_1 , відлучаючись до транспортного засобу для складання протоколів, стає цілком зрозумілою причина нефіксування відеозаписом названих фактичних даних.
Разом із тим, допитані судом свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (потерпілі за фактом правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скоєного ОСОБА_1 ), які перебували на місці під час оформлення, у тому числі матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, та які зазначені свідками у протоколі за ч.2 ст.130 КУпАП, суду підтвердили факт неодноразового пропонування ОСОБА_1 співробітником поліції пройти огляд на місці за допомогою алкотестеру Драгер, або в медичному закладі, факт відмови ОСОБА_1 на таку пропозицію поліцейського, а також роз`яснення ОСОБА_1 його прав при складанні матеріалів та наслідки такої відмови. 
Враховуючи показання названих свідків, дані відеозапису, з якого зрозуміло, що ОСОБА_1 було запропоновано на місці та в медичному закладі пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, як і було роз`яснено права ОСОБА_1 та наслідки відмови від проходження огляду у вигляді складання адміністративного протоколу, суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином та у відповідності до вимог Закону було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, чого ОСОБА_1 свідомо та категорично не бажав, чітко та зрозуміло відмовившись на місці від проходження такого огляду.
З вказаних підстав, суд відкидає доводи сторони захисту про порушення поліцейськими процедури огляду в цій частині. 
Враховуючи, що відповідно до п. 5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, а у даному випадку має місце відмова від проходження огляду, суд також відхиляє доводи захисника, що відсутність акту огляду підтверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці та у медичному закладі. 
Відповідно до п.8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Доводи захисника, що назване направлення не містить назви конкретного медичного закладу, спростовано відомостями, викладеними у ньому, відповідно до яких має місце скорочене найменування закладу охорони здоров`я - КНП МОЦПЗ МОР, повна назва якого є Комунальне некомерційне підприємство «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради.
Названим підзаконним актом не передбачено обов`язок співробітників поліції вручення особі, відносно якої складено протокол, названого направлення.
Помилковим суд вважає переконання захисника, що названим направленням констатовано, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, а такого факту не було, оскільки відповідно до відомостей, викладених в направленні, особу ОСОБА_1 зазначено як такого, який направляється на огляд до медичного закладу. 
Складення направлення на бланку, який втратив чинність, бо наданий суду бланк містить серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовує данних викладених у ньому.
Таким чином, суд відхиляє доводи сторони захисту про недопустимість направлення на огляд водія, як доказу по справі.
Щодо проведення огляду ОСОБА_1 неуповноваженим на такі дії органом, суд такі твердження захисника рахує безпідставними та надуманими, з огляду на те, що у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення виключно у разі виконання ними обов`язків військової служби або перебування у такому стані на території військових частин, на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, однак ні як не під час керування такими особами транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, коли складання протоколів відбувається у відповідності до вимог ч.1 п.1 ст.255 КУпАП, уповноваженими на такі дії посадовими особами  органів Національної поліції.
Щодо аргументів сторони захисту про те, що працівниками поліції не проінформовано  ОСОБА_1  про можливість скористатися юридичним захистом, суд звертає увагу на те, що право на захисника, яке передбачено ст. 268 КУпАП виникає у особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, тільки після складання стосовно неї відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.
Водій транспортного засобу не має права вимагати участі адвоката під час проведення огляду водія на стан сп`яніння, оскільки за своїм правовим змістом проведення такого огляду є виконанням обов`язків водія відповідно до Правил дорожнього руху України.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, яка вчинена повторно протягом року, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Під час розгляду справи судом сторона захисту не навела переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 як події, так і складу адміністративного правопорушення.
Підстав вважати, що порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння співробітниками поліції було порушено, у суду немає.
Відповідно до завдань КУпАП, такими є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.
ОСОБА_1  реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановленими нормами чинного законодавства.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. Штраф перерахувати в державний бюджет на користь держави (р/р UA438999980313010149000014001, отримувач: Миколаїв.ГУК/Микол.обл./21081300, ЄДРПОУ: 37992030, Банк отримувача (ДКСУ): Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) гривень в дохід держави (р/р UA908999980313111256000026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ: 37993783).
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна