Справа № 539/1767/26
Провадження № 2/539/1582/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
25 червня 2026 року    місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 11 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 681677448 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.
Правилами до кредитного договору передбачено, що позичальник у заявці зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник також зобов`язаний оновлювати ці дані в особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних.
За результатами заповнення заявки здійснювалася аутентифікація платіжної картки позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймалося товариством на підставі обробки персональних даних позичальника, зазначених в заявці, та будь-якої додаткової інформації, наданої позичальником, чи отриманої товариством з інших джерел.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а й платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику.
Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4EC34. 
11 серпня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 4 000 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 , проте в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 10 500 грн, яку також було перераховано на банківську картку відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом прийняття відповідачем пропозиції ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») уклали договір факторингу № 28/1118-01 з подальшим укладенням додаткових угод, якими продовжено строк дії цього договору.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 25 травня 2022 року № 178 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача у розмірі 13 164,67 грн.
30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 30 жовтня 2023 року № 1 до договору факторингу від 30 жовтня 2023 року № 30/1023-1 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача у розмірі 22 102,06 грн.
11 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників від 14 липня 2025 року б/н за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22 102,06 грн. 
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості, на час подання позовної заяви, за кредитним договором від 11 серпня 2021 року № 681677448 становить: 22 102,06 грн, з яких: 10 409,36 грн - заборгованість по тілу кредиту; 11 692,70 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
На підставі викладеного ТОВ «ФК «Ейс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 11 серпня 2021 року № 681677448 у розмірі 22 102,06 грн, судові витрати 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу - 7 000 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Рух справи
20 квітня 2026 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2026 року справу № 539/1767/26 передано судді Пилипчуку М. М.
Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
У відповіді, яка надійшла до суду з відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя на виконання вимог частини восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) звернувся з відповідним запитом до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 2649308 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27 травня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.
Витребувано в Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» інформацію про рух коштів на рахунку банківської карти.
У зв`язку з неявкою відповідача 27 травня 2026 року розгляд справи відкладено на 23 червня 2026 року. 
Представник ТОВ «ФК «Ейс» у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача, вказував, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд вважає причини неявки відповідача у судові засідання неповажними.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 23 червня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 25 червня 2026 року.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що 11 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання кредитних коштів в сумі 4 000 грн, строком на 17 днів, надавши при цьому номер своєї банківської карти та персональні дані.
Ознайомившись з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року, ОСОБА_1 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування.
11 серпня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 підписали договір кредитної лінії № 681677448 (далі - договір) та графік розрахунків, що є додатком № 1 до договору від 11 серпня 2021 року № 681677448. Відповідач підписав вказані договір та графік одноразовим ідентифікатором MNV4EC34.
На виконання умов договору кредитодавцем було перераховано на платіжну карту відповідача № 5167-80 ХХ-ХХХХ-0405 кредитні кошти в наступному порядку: 
11 серпня 2021 року - 4 000 грн (платіжне доручення № 3a887438-bf5a-42a2-81cf,платником зазначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувачем - ОСОБА_1 , сума платежу 4 000 грн, призначення платежу переказ коштів, згідно договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року);
14 серпня 2021 року - 700 грн (платіжне доручення № 2991a731-cd16-4963-a286-f28314b10ea8, платником зазначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувачем - ОСОБА_1 , сума платежу 700 грн, призначення платежу переказ коштів, згідно договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року);
15 серпня 2021 року - 500 грн (платіжне доручення № e6509a70-2506-48b2-a72a-46e2e158b319, платником зазначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувачем - ОСОБА_1 , сума платежу 500 грн, призначення платежу переказ коштів, згідно договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року);
20 серпня 2021 - 100 грн (платіжне доручення № dc7a45fb-be8a-4c02-a4e8-184e451d76b1, платником зазначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувачем - ОСОБА_1 , сума платежу 100 грн, призначення платежу переказ коштів, згідно договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року);
21 серпня 2021 року - 200 грн (платіжне доручення № 762b104e-cfa0-404c-aaa5-7f0cb4537164, платником зазначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувачем - ОСОБА_1 , сума платежу 200 грн, призначення платежу переказ коштів, згідно договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року);
21 серпня 2021 року - 400 грн (платіжне доручення № 1eafdbb8-381e-4372-9e2d-db662f3dd117, платником зазначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувачем - ОСОБА_1 , сума платежу 400 грн, призначення платежу переказ коштів, згідно договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року);
23 серпня 2021 року - 100 грн (платіжне доручення № 46e4056c-1cca-46e0-b912-d6beca414564, платником зазначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувачем - ОСОБА_1 , сума платежу 100 грн, призначення платежу переказ коштів, згідно договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року);
23 серпня 2021 року - 4 500 грн (платіжне доручення № 22921c57-ed44-4964-b089-b4f21a9bf721, платником зазначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувачем - ОСОБА_1 , сума платежу 4 500 грн, призначення платежу переказ коштів, згідно договору № 681677448 від 11 серпня 2021 року).
Вищевказані зарахування коштів проведені безготівковим зарахуванням Moneyveo SFD Visa Transfer .
Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 10 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно пункту 1.3 договору, кредитодавець надає перший транш за договором в розмірі 4 000 грн, одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 28 серпня 2021 року.
Кредитна лінія надається строком на 17 днів від дати отримання кредиту, а саме до 28 серпня 2021 року (пункт 1.7 договору). 
Сторони погодили, що встановлений у пункті 1.7 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду (пункт 1.8 договору).
Згідно пункту підпункту 1.9.1 пункту 1.9 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом у наступному порядку: на період строку, визначеного у пункті 1.7 договору - в розмірі 591,30% річних, що становить 1,62 % від суми кредиту за кожен день; 
За умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункту 1.8 договору - в розмірі 591,30% річних, що становить 1,62 % від суми кредиту за кожен день (підпункт 1.9.2 пункту 1.9 договору); 
Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, передбаченого пунктом 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовується і нарахування процентів проводиться в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою ставкою та фактично сплаченими процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. (підпункт 1.9.3 пункту 1.9 договору); 
Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: (підпункт 1.12.1. договору) зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; (підпункт 1.12.2 договору) з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником (пункт 1.13 договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в пункті 1.3 договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 5 101,60 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1 101,60 грн та суму кредиту у розмірі 4 000 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 18 447,72 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 127,54 % від суми першого траншу (підпункт 1.14.1 пункту 1.14 Договору). 
У разі настання передбаченої підпунктом 1.9.3 договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в пунктом 1.2. договору строк, у розмірі що розрахований за базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість кредиту складе 5 156 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1 156 грн та суму кредиту у розмірі 4000 грн.
Відповідно до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимог.
28 листопада 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» була укладена додаткова угода № 19 до договору факторингу № 28/1118-01, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.
ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 31 грудня 2020 року уклали додаткову угоду від 28 листопада 2018 року № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, згідно з якою договір факторингу було викладено у новій редакції. У договорі факторингу вказано, що сторони дійшли згоди про те, що наявні права вимоги переходять від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги.
Також, 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31 грудня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 31 грудня 2021 року уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, згідно з якою сторони домовилися доповнити договір пунктом 11.10 та викласти розділ 3 договору у новій редакції.
Згідно з реєстром прав вимоги від 25 травня 2022 року № 178 ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 серпня 2021 року № 681677448 у розмірі 13 164,67 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 10 409,36 грн, заборгованість за відсотками - 2 755,31 грн.
30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно з реєстром прав вимоги від 30 жовтня 2023 року № 1 ТОВ «Фінансова комапнія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 серпня 2021 року № 681677448 у розмірі 22 102,06 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 10 409,36 грн, заборгованість за відсотками - 11 692,70 грн.
11 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (пункт 1.1 договору факторингу).
Згідно з витягом з реєстру боржників б/н від 14 липня 2025 року до договору факторингу від 11 липня 2025 року № 11/07/25-Е ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 серпня 2021 року № 681677448 у розмірі 22 102,06 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 10 409,36 грн, заборгованість за відсотками - 11 692,70 грн.
Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників від 14 липня 2025 року за договором факторингу від 11 липня 2025 року № 11/07/25-Е ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняло реєстр боржників кількістю 55 036, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за кредитним договором від 11 серпня 2021 року № 681677448 станом на 25 травня 2022 року становить 23 432,67 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 10 409,36 грн, заборгованість за відсотками - 12 996,04 грн.
Згідно розрахунку заборгованості позивача та виписки з особового рахунку кредитним договором від 11 серпня 2021 року № 681677448 станом на 26 грудня 2025 року заборгованість відповідача складає 22 102,06 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 10 409,36 грн, заборгованість за відсотками - 11 692,70 грн. 
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір від 11 серпня 2021 року № 681677448, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 в електронному вигляді з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договір від 11 серпня 2021 року № 681677448, за умовами якого позичальнику передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.
Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію».
Використання для підписання відповідачем кредитного договору одноразового ідентифікатора, який містить комбінацію букв та цифр, узгоджується із вимогами матеріального права. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.
Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 500 грн.
За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладено з дотриманням вимог закону.
Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, кредитний договір та графік розрахунків, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України).
Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20).
Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача.
Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір кредитної лінії, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «ФК «Ейс» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання кредитного договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених у кредитному договорі умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Укладаючи договір про надання фінансового кредиту відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання ним умов цього договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши цей договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені указаним правочином.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розміром процентів за кредитним договором з огляду на таке.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12.
Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 також відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
Згідно з пунктом 1.3 договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 4 000 грн одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 28 серпня 2021 року. Кредитна лінія надається строком на 17 днів від дати отримання кредиту позичальником (пункт 1.7 договору).
Встановлено, що відповідно до пункту 1.8 договору сторони погодили, що встановлений в пункті 1.7 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.
За користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом виключно на період строку визначеного в пункті 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 591,30 процентів річних, що становить 1,62 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (пункт 1.9.1 договору).
В матеріалах справи відсутні докази продовження дисконтного періоду за договором від 11 серпня 2021 року № 681677448, зокрема на умовах, передбачених пунктом 1.8 цього правочину.
Згідно з пунктом 1.13 договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2 договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником.
Враховуючи відсутність доказів продовження дисконтного періоду, проценти за користування кредитом підлягають нарахуванню за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,62 % від суми кредиту за кожен день користування ним (591,30 % річних) у межах дисконтного періоду тривалістю 17 днів, тобто за період з 11 серпня 2021 року по 27 серпня 2021 року включно, на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування.
З урахуванням фактичних дат надання траншів розмір процентів за дисконтний період становить: за період з 11 по 13 серпня 2021 року (3 дні) на залишок 4 000 грн - 194,40 грн (4 000 грн ? 1,62 % ? 3); за 14 серпня 2021 року (1 день) на залишок 4 700 грн - 76,14 грн (4 700 грн ? 1,62 % ? 1); за період з 15 по 19 серпня 2021 року (5 днів) на залишок 5 200 грн - 421,20 грн (5 200 грн ? 1,62 % ? 5); за 20 серпня 2021 року (1 день) на залишок 5 300 грн - 85,86 грн (5 300 грн ? 1,62 % ? 1); за період з 21 по 22 серпня 2021 року (2 дні) на залишок 5 900 грн - 191,16 грн (5 900 грн ? 1,62 % ? 2); за період з 23 по 27 серпня 2021 року (5 днів) на залишок 10 500 грн - 850,50 грн (10 500 грн ? 1,62 % ? 5).
З огляду на викладене, заборгованість відповідача за процентами за користування кредитом перед позивачем складає 1 819,26 грн.
Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 12 228,62 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 10 409,36 грн та заборгованості за відсотками - 1 819,26 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» підлягають задоволенню частково.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Щодо розподілу судових витрат
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (55,33 %), то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 473,05 грн (2 662,40 грн ? 55,33 %).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 23жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.
До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 20 серпня 2025 року № 20/08/25-01, додаткову угоду від 01 вересня 2025 року № 25770932553, акт прийому-передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, враховуючи пропорційність задоволення позовних вимог, характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором від 11 серпня 2021 року № 681677448 у розмірі 12 228 (дванадцять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 62 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у розмірі 1 473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) гривні 05 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Юрія Поправки, 6, кабінет 13; ЄДРПОУ - 42986956)
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук