З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2026  	Справа №607/25960/25 Провадження №2/607/2626/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого – судді – Якімця Т.І.,
за участю секретаря судового засідання – Трембач С.О.,
без участі сторін,
під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води

У С Т А Н О В И В :
І. Описова частина
1. Стислий зміст позовної заяви
Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі – «Тернопільміськтеплокомуненерго») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води.
В обґрунтування позовних вимог «Тернопільміськтеплокомуненерго» зазначило, що воно здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке займає ОСОБА_1 . Позивач вказує, що відповідач, відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі – Закон № 2189), зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Утім, не виконав цього обов`язку, внаслідок чого за період з 01 грудня 2021 року
до 01 листопада 2025 року заборгував підприємству 47 005,60 грн за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.
Позивач у частині строків позовної давності звертає увагу суду на те, що згідно з випискою з особового рахунку про заборгованість за даною адресою здійснювалася оплата без призначення платежу, яка свідчить про переривання перебігу позовної давності (пункт 1 статті 264 Цивільного кодексу України, далі – ЦК України). Крім того, позивач посилається на приписи пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, а також на пункт 19 цього ж розділу, згідно з яким на час дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності зупиняється.
У позовній заяві зазначено, що мешканці будинку АДРЕСА_2 не вчиняли дій, спрямованих на вибір моделі договірних відносин, та не уклали відповідного договору з виконавцем, а тому з 01 грудня 2021 року з мешканцями цього будинку, у тому числі з мешканцем квартири АДРЕСА_3 , вважається укладеним оприлюднений на сайті «Тернопільміськтеплокомуненерго» індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Нарахування за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води проводиться згідно з тарифами, встановленими рішеннями виконавчого комітету Тернопільської міської ради: «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води» від 05 листопада 2018 року № 827; «Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води» від 01 грудня 2021 року № 1105 та від 28 вересня 2023 року № 1165.
Добровільно погасити борг відповідач відмовився, а тому сума боргу підлягає стягненню у судовому порядку.
2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив
Відповідач – ОСОБА_1 – своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), не скористався.
3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
20 квітня 2026 року від представника позивача – Яковенчук Богдани Іванівни – через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій висловлено прохання стягнути з ОСОБА_1 45 005,60 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2026 року прийнято заяву про зменшення позовних вимог у цивільній справі № 607/25960/25 та вирішено у подальшому розглядати справу з урахуванням зменшених позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Тернопільміськтеплокомуненерго» заборгованості в сумі 45 005,60 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, у якій висловлена позиція щодо підтримання позовних вимог та відсутності заперечень стосовно можливості ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Статтею 128 ЦПК України унормовано особливості виклику учасників справи у судове засідання судовими повістками про виклик. Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова від 30 листопада 2022 року, справа № 760/25978/13-ц).
Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа № 361/8331/18).
Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив такі обставини справи.
ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини встановлені судом.
Як вбачається із довідки про осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 10 вересня 2022 року по 10 вересня 2025 року, за цією адресою зареєстрований: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з датою реєстрації 05 червня 2007 року (а.с. 3).
Позивач долучив скриншот із сайту «Тернопільміськтеплокомуненерго», в якому міститься повідомлення для споживачів про те, що 31 жовтня 2021 року вступають у дію типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води (а.с. 11).
Відповідно до пункту 1 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31 жовтня 2021 року цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення індивідуальному споживачу (а.с. 14, 15).
Згідно з пунктом 1 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 31 жовтня 2021 року цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу (а.с. 12, 13).
Упродовж 2020 – 2025 років були складені акти про запуск системи опалення в роботу за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема: 19 жовтня 2020 року, 20 жовтня 2021 року, 11 листопада 2022 року, 18 жовтня 2023 року, 23 жовтня 2024 року (а.с. 4 – 6).
02 вересня 2025 року позивачем – «Тернопільміськтеплокомуненерго» – складено повідомлення № 1850/17/103 про наявність станом на 01 серпня 2025 року заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 50 617,13 грн за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, та необхідність сплатити зазначену заборгованість (а.с. 10).
Згідно з випискою з особового рахунку про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води ОСОБА_1 ( 
АДРЕСА_1 , особовий рахунок: НОМЕР_1 ) від 27 листопада 2025 року, за період з 01 грудня 2021 року до 01 листопада 2025 року нараховано послуг на суму 48 409,87 грн, оплачено 16 609,99 грн, з урахуванням залишку заборгованості, що існував на 01 грудня 2021 року в розмірі 15 205,72 грн, до стягнення визначено 47 005,60 грн (а.с. 7, 8).
У довідці про оплату по особовому рахунку НОМЕР_1 від 27 листопада 2025 року вказано, що оплата споживача в банку без призначення платежу за період з 01 грудня
2021 року до 01 листопада 2025 року в загальній сумі 16 609,99 грн зараховувалася в рахунок погашення залишку, що існував на 01 грудня 2021 року (а.с. 9).
20 квітня 2026 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, якою заявлену до стягнення суму зменшено до 45 005,60 грн, що свідчить про часткове погашення відповідачем заборгованості після звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року цю заяву прийнято до розгляду.
2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, пов`язані з наданням послуг з централізованого опалення та теплової енергії, що регулюються ЦК України, Законом № 2189, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня
2005 року № 2633-IV, іншими нормативними актами України.
Стаття 1 Закону № 2189 визначає, що житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статей 7 та 8 Закону № 2189 виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 9 Закону № 2189, якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша).
Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633-IV встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Згідно із статтями 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
При цьому суд виходить із того, що квартира відповідача розташована у багатоквартирному будинку та підключена до єдиної мережі централізованого опалення, безперебійну роботу й обслуговування якої забезпечує позивач. У спірний період відповідні послуги надавалися та фактично споживалися, а відповідач не звертався зі скаргами щодо їх неналежної якості чи відсутності. Факт отримання зазначених послуг відповідачем не спростовано. За спожиті послуги позивачем здійснювалося помісячне нарахування відповідно до особового рахунку, однак відповідач оплату проводив лише частково.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року (справа № 6-2951цс15) міститься правова позиція, згідно з якою споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Схожий висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року (справа № 210/5796/16–ц).
Одним із загальновизнаних принципів права, що входить до системи цивільного законодавства, є pacta sunt servanda (договорів слід додержувати), закріплений, зокрема, у статтях 526 та 629 ЦК України, на що звертав увагу Конституційний Суд України у Рішенні від 22 червня 2022 року № 6-р(II)/2022.
Згідно з приписами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено, що позивач здійснював забезпечення помешкання відповідача тепловою енергією та гарячою водою у період з 01 грудня 2021 року по 01 листопада 2025 року. Відповідач частково вносив оплату за спожиті послуги, проте не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка з урахуванням часткового погашення після подання позову та прийнятої судом заяви про зменшення позовних вимог від 21 квітня 2026 року становить 45 005,60 грн.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування наведених у позові обставин, зокрема щодо ненадання або неналежного надання послуг «Тернопільміськтеплокомуненерго», відповідач суду не надав.
Крім того, оскільки відповідач не порушив питання про застосування позовної давності, підстав для її застосування суд не вбачає. 
ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
3.1. Враховуючи вищенаведене, суд констатує наявність порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 45 005,60 грн.
3.2. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачем були понесені судові витрати у сумі
3 028 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 2869 від 11 грудня 2025 року (а.с. 17). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі (з урахуванням їх зменшення), то відповідно до вимог статті 141
ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені «Тернопільміськтеплокомуненерго» при зверненні до суду судові витрати у вищевказаному розмірі.
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76 – 78, 141, 223, 244, 247, 258 – 268, 273 – 274
280 – 289, 352 – 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
1. Позов Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води – задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованість за послуги постачання теплової енергії та гарячої води в розмірі 45 005 (сорок п`ять тисяч п`ять) гривень 60 копійок.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
4. Відповідачу надіслати копію заочного рішення суду.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
8. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
9. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
10. Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
11. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
12. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22 червня 2026 року.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, код
ЄДРПОУ: 14034534, адреса місцезнаходження: вул. Івана Франка, 16, м. Тернопіль.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: 
АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя	Т. І. Якімець