Справа № 199/16595/25
(2-а/199/43/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

26 лютого 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді Богун О.О., 
при секретареві Дубовик А.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.11.2025 року серії ЕНА №6227999. 
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26.11.2025 року позивач рухався на своєму автомобілі Renault Espace по проспекту Володимира Івасюка який складається з трьох смуг руху в одному напрямку. Позивач рухався по другій смузі руху та йому необхідно було здійснити поворот праворуч у двір на прилеглу територію до житлових будинків за номером 9 та 11. Для цього позивач був вимушений перелаштуватись та перетнути праву крайню смугу дороги для повороту праворуч. Здійснивши цей поворот праворуч на прилеглу територію, позивач був зупинений червоними проблисковими маячками автомобіля поліції. До ОСОБА_1 підійшла жінка та представилася капралом поліції Пономаренко Євгенією Василівною, та повідомила йому що зупинила тому що позивач нібито здійснив рух по смузі громадського транспорту, чим порушив ПДР. На це позивач пояснив їй що не порушував ПДР, рухався по загальній смузі та перед поворотом праворуч здійснив перелаштування у праву крайню смугу для повороту праворуч та здійснив цей поворот праворуч у двір де і зупинився побачивши червоні проблискові маячки автомобіля поліції. Поліцейська на це повідомила що позивач «перелаштувався аж там» та зараз її колега надасть відеодоказ. Під час цієї розмови до них підійшов другий поліцейський, а капрал поліції ОСОБА_2 пішла. Другий поліцейський, який підійшов та пізніше представився як лейтенант поліції Пушняк Олександр Миколайович, інспектор патрульної поліції, запропонував позивачу переглянути у його телефоні якийсь відеозапис про нібито порушення ПДР. Позивач спитав інспектора що це за пристрій на якому він пропонує переглянути відео, на що він відповів, що це телефон і спитав чи хоче позивач переглянути відео на планшеті, після чого не дочекавшись відповіді пішов. За декілька хвилин інспектор Пушняк О.М. повернувся з іншим схожим пристроєм, тільки більшого розміру, та сказав що він приніс планшет. Позивач спитав чи є у нього якийсь підтверджуючий документ про те що цей пристрій є службовим, на що інспектор відповів що таких документів він надати не може у зв`язку з їх відсутністю, але він хоче спочатку продемонструвати позивачу відео на цьому пристрої та потім розглянути справу щодо нібито порушення ОСОБА_1 ПДР. На відео яке продемонстрував поліцейський з пристрою який він назвав планшетом, було видно як автомобіль нібито схожий на автомобіль позивача повертає з проспекту праворуч на прилеглу територію. Позивач ще раз заперечив щодо того що він порушив ПДР, та нібито здійснював рух смугою громадського транспорту, та зазначив що в дійсності, він з метою повороту праворуч перестроївся в крайню праву смугу та здійснив цей поворот праворуч на прилеглу територію двору згідно ПДР. Поліцейський ніяк не реагував на заперечення та був налаштований упередженно налаштований. Розуміючи це позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи задля того щоб була можливість скористатись правовою допомогою адвоката. Поліцейським було відхилено клопотання позивача заявивши причину відмови як те що у позивача буде 10 днів на оскарження постанови. Фактично розгляд справи проведено ОСОБА_3 але постанову винесено капралом поліції Пономаренко Є.В. 
На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову серії ЕНА №6227999 від 26.11.2025 року та закрити провадження у справі.
Позивача вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, безпідставною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та без належних доказів, вважає такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 23 січня 2026 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надавав, не скористався своїм правом.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 26.11.2025 року позивач рухався на своєму автомобілі Renault Espace по проспекту Володимира Івасюка який складається з трьох смуг руху в одному напрямку. Позивач рухався по другій смузі руху та йому необхідно було здійснити поворот праворуч у двір на прилеглу територію до житлових будинків за номером 9 та 11. Для цього позивач був вимушений перелаштуватись та перетнути праву крайню смугу дороги для повороту праворуч. Здійснивши цей поворот праворуч на прилеглу територію, позивач був зупинений червоними проблисковими маячками автомобіля поліції. До ОСОБА_1 підійшла жінка та представилася капралом поліції Пономаренко Євгенією Василівною, та повідомила йому що зупинила тому що позивач нібито здійснив рух по смузі громадського транспорту, чим порушив ПДР. На це позивач пояснив їй що не порушував ПДР, рухався по загальній смузі та перед поворотом праворуч здійснив перелаштування у праву крайню смугу для повороту праворуч та здійснив цей поворот праворуч у двір де і зупинився побачивши червоні проблискові маячки автомобіля поліції. Поліцейська на це повідомила що позивач «перелаштувався аж там» та зараз її колега надасть відеодоказ. Під час цієї розмови до них підійшов другий поліцейський, а капрал поліції ОСОБА_2 пішла. Другий поліцейський, який підійшов та пізніше представився як лейтенант поліції Пушняк Олександр Миколайович, інспектор патрульної поліції, запропонував позивачу переглянути у його телефоні якийсь відеозапис про нібито порушення ПДР. Позивач спитав інспектора що це за пристрій на якому він пропонує переглянути відео, на що він відповів, що це телефон і спитав чи хоче позивач переглянути відео на планшеті, після чого не дочекавшись відповіді пішов. За декілька хвилин інспектор Пушняк О.М. повернувся з іншим схожим пристроєм, тільки більшого розміру, та сказав що він приніс планшет. Позивач спитав чи є у нього якийсь підтверджуючий документ про те що цей пристрій є службовим, на що інспектор відповів що таких документів він надати не може у зв`язку з їх відсутністю, але він хоче спочатку продемонструвати позивачу відео на цьому пристрої та потім розглянути справу щодо нібито порушення ОСОБА_1 ПДР. На відео яке продемонстрував поліцейський з пристрою який він назвав планшетом, було видно як автомобіль нібито схожий на автомобіль позивача повертає з проспекту праворуч на прилеглу територію. Позивач ще раз заперечив щодо того що він порушив ПДР, та нібито здійснював рух смугою громадського транспорту, та зазначив що в дійсності, він з метою повороту праворуч перестроївся в крайню праву смугу та здійснив цей поворот праворуч на прилеглу територію двору згідно ПДР. Поліцейський ніяк не реагував на заперечення та був налаштований упередженно налаштований. Розуміючи це позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи задля того щоб була можливість скористатись правовою допомогою адвоката. Поліцейським було відхилено клопотання позивача заявивши причину відмови як те що у позивача буде 10 днів на оскарження постанови. Фактично розгляд справи проведено ОСОБА_3 але постанову винесено капралом поліції Пономаренко Є.В. 
На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову серії ЕНА №6227999 від 26.11.2025 року та закрити провадження у справі.
У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3)протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно роз`яснень у абзаці 4 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідачем не доведено правомірність винесення спірної постанови, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення складеної ним постанови щодо позивача (ст.ст. 2, 72-77 КАС України).
З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача і приходить до висновку про скасування постанови серії ЕНА №6227999 від 26.11.2025 року.
Враховуючи ту обставину, що позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір з відповідача у розмірі 605,60 гривень на користь позивача.
Керуючись ст.ст.6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227999 від 26 листопада 2025 року, – скасувати та закрити провадження по справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження – м. Київ, 03048, Україна, ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 605 (шісот п`ять гривень) 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя Богун О.О. 

26.02.2026