Справа № 287/2012/25
провадження 2/287/603/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року   м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.
з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі позивач, ТОВ «ФК «ЕЙС») до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що 19.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі – первісний кредитор, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 387976186. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер на банківську карту НОМЕР_1 . 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 та додаткові угоди щодо продовження терміну дії договору. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали Реєстр права вимоги № 126 від 23.03.2021, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 08.07.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 53355,00 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № б/н від 08.07.2025. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахування за кредитним договором. Враховуючи вищенаведене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви, за кредитним договором № 387976186 від 19.01.2021 становить 53355,00 грн., яка складається з наступного: 15000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 38355,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. Тому, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 387976186 від 19.01.2021 у розмірі 53355,00 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: 2422,40 грн. судового збору та 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.
На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
02.12.2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» про витребування доказів. Витребувано у Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» інформацію щодо відкритих рахунків та перерахування коштів відповідачу. 
21.01.2026 до суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» надійшла інформація щодо рахунків відповідача з доданою випискою.
Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить провести розгляд позовної заяви за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 , у судові засідання на розгляд справи повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. 
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Галагуз В.В. в судове засідання не з`явився, до суду надіслав клопотання, в якому просить відкласти судовий розгляд справи у зв`язку з його участю в інших судових засіданнях, що призначенні на 14 год. 00 хв. 17.06.2026 року. Просив без його участі не проводити слухання справи та по можливості узгодити дату наступного судового засідання. 
Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що розгляд даної справи призначено на 16 год. 00 хв. 17.06.2026 року, тоді як у клопотанні представник посилається на зайнятість в інших судових засіданнях, призначених на 14 год. 00 хв. цього ж дня. При цьому належних доказів неможливості участі у судовому засіданні, призначеному на 16 год. 00 хв., до клопотання не додано. Враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та відсутність передбачених законом підстав для відкладення судового розгляду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання та можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідив матеріали справи, вирішив питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 19.01.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали договір № 387976186 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит на суму 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності стоком на 30 днів від дати отримання кредиту, нарахування процентів здійснюється у розмірі 1,53 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним.
Договір № 1387976186 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором .
Відповідно до умов Договору кредитні кошти передаються позичальнику шляхом їх перерахування на картковий рахунок.
Згідно платіжного доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 19.01.2021 року на банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ «Акцент-Банк» перераховано 15000,00 грн. отримувач ОСОБА_1 , призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 387976186 від 19.01.2021 року.
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
28.11.2019 року між сторонами укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якого строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року продовжено до 31.12.2020 року.
31.12.2020 року між сторонами укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якого строк дії встановлено до 31.12.2021 року.
31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 від 31.12.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2022 року (а.с.130).
31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 від 31.12.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року включно (а.с.131).
31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 від 31.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2024 року (а.с. 132).
Відповідно до Реєстру прав вимоги №126 від 23.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло права вимоги за кредитним договором № 387976186 від 19.01.2021 року, який укладено ОСОБА_1 загальна сума заборгованості складає 34035,00 грн.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 53355,00 грн.
08.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу №08/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло за кредитним договором № 387976186 від 19.01.2021 року, який укладено з ОСОБА_1 загальна сума заборгованості складає 53355,00 грн.
Представником позивача при зверненні до суду з зазначеним позовом подано клопотання про витребування у ПАТ АБ «Укргазбанк» підтверджуючих відомостей про зарахування на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 5354-66ХХ-ХХХХ-5653 в період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року суми 15000,00 грн.
Проте, згідно відповіді АБ «Укргазбанк» від 06.01.2026 року № 508/2/2026 зазначено, що клієнтом ОСОБА_1 у відділені № 23/05 Житомирської обласної дирекції АБ «Уургазбанк» був відкритий 06.11.2017 року рахунок № НОМЕР_2 без емітованої до нього платіжної картки. Інші платіжні картки на ім`я ОСОБА_1 не емітувалися. Згідно виписки доданої до відповіді АБ «Укргазбанк» вбачається, що в період з 01.01.2021 по 24.01.2021 на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти не надходили, зокрема, в сумі 15000,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як роз`яснено в п.27Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд виходить із того, що відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається саме на цю сторону.
На підтвердження факту надання кредитних коштів позивачем надано платіжне доручення, у якому платником зазначено АТ «Альфа-Банк», а також зазначено реквізити рахунку (картки), які містяться у кредитному договорі. Разом із тим за клопотанням самого позивача судом було витребувано від АБ «Укргазбанк» інформацію щодо належності відповідачу банківської картки, BIN-код якої, за твердженням позивача, відповідає банку-емітенту АБ «Укргазбанк», а також щодо відкриття рахунку та зарахування на нього коштів.
Згідно з відповіддю АБ «Укргазбанк» на ім`я відповідача відкрито інший рахунок, ніж зазначений у кредитному договорі та платіжному дорученні, із зазначенням його номера та IBAN. При цьому банк повідомив, що платіжна картка до вказаного рахунку не емітувалася, інших платіжних карток на ім`я відповідача не емітувалося, а відомості про зарахування кредитних коштів у вказаний період відсутні. Таким чином, надана банком інформація не підтверджує належність відповідачу рахунку (картки), зазначеного у кредитному договорі та платіжному дорученні, а також не підтверджує факту отримання ним кредитних коштів.
Саме по собі платіжне доручення без належного підтвердження фактичного зарахування коштів на рахунок відповідача не є достатнім та беззаперечним доказом отримання останнім кредитних коштів. Водночас матеріали справи не містять виписок по рахунку, підтверджень успішного виконання платіжної операції чи інших доказів, які б достовірно підтверджували перерахування кредитних коштів саме відповідачу.
Інших належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів, матеріали справи не містять. За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем не доведено факт надання відповідачу кредитних коштів та, відповідно, не доведено наявність підстав для стягнення заявленої заборгованості, у зв`язку з чим позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір та витрат на професійну правничу допомогу слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. ст. 12, 77, 78, 81, 137, 141-142, 206, 263, 265, 280, 281, 430 ЦПК України; ст. ст. 526, 530, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	Л.  В.  Винар