ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 травня 2026 року
м. Київ

справа № 127/38538/24

провадження № 61-6084св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:
позивач -ОСОБА_1 , 
відповідач - структурна одиниця «Гайсинські електричні мережі» Акціонерного товариства «Вінницяобленерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Тимощуком Євгенієм Сергійовичем, на постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Сала Т. Б., Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до структурної одиниці «Гайсинські електричні мережі» Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» (далі - СО «Гайсинські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго», в якому просив зобов`язати відповідача укласти з ним типовий договір про надання послуг потужністю 110 кВт за адресою: 
АДРЕСА_1 , з розподілу (передачі) електричної енергії зі споживачем у редакції публічного договору, розміщеного на офіційному веб-сайті АТ «Вінницяобленерго».

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 вересня 2024 року він придбав у власність нерухоме майно, а саме: базу відпочинку « Енергетик », загальною площею 2 411 кв. м (86 одиниць) та рухоме майно (6 одиниць), що розташоване за вказаною вище адресою.
04 жовтня 2024 року СО «Гайсинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» зареєстровано його заяву щодо укладення договору про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії по вказаному вище об`єкту, до якої додано перелік документів, про який йому наголошено відповідальним працівником. База відпочинку на момент набуття ним права власності була приєднана до електричної мережі з дозволеною потужністю 110 кВт, постачання електроенергії відбувалось, а, відтак, у зв`язку зі зміною власника мала б відбутись процедура укладення нового договору. Тобто нових технічних умов, нової лінії, тощо, не потрібно було проводити, а лише вимагалось переукладення договору на постачання електроенергії. Підключення бази відпочинку попереднього власника до електропостачання підтверджується копією договору про постачання електричної енергії від 03 жовтня 2011 року № ГА-500400.
Натомість, він отримав відповідь від 09 жовтня 2024 року про неможливість укласти договір через нібито ненадання ним переліку документів, при цьому у відповіді не зазначено, про які саме документи йдеться мова. На повторну заяву повідомлено, що потрібно надати ряд технічних документів, які вже є в наявності у СО «Гайсинські ЕМ», оскільки він просив укласти договір на вже раніше діючу мережу електропостачання.
Зазначав, що 16 жовтня 2024 року він звертався із заявами до відповідача про надання документів із врахуванням того, що усі документи технічного характеру вже є в наявності в СО «Гайсинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго». 30 жовтня 2024 року відповідач повідомив його про те, що строк розгляду його звернення продовжено, однак, станом на дату подання позову до суду, відповіді він не отримав.
Позивач вважав, що відмова укласти з ним договір, внаслідок укладення якого він має як споживач отримувати електричну енергію до належного його майна порушує його законні права та інтереси. Укладення договору про постачання електричної енергії є обов`язком постачальника електричної енергії і запропонований договір повинен відповідати типовому договору про постачання електричної енергії. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 
2025 року у складі судді Бессараб Н. М. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивач звернувся до суду із позовом до неналежного відповідача, оскільки СО «Гайсинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» не наділена процесуальними правоздатністю і дієздатністю, а тому не може виступати стороною у цивільному процесі, не є носієм цивільних процесуальних прав та обов`язків, не здатна особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді. Суд вважав, що належним відповідачем у справі має бути АТ «Вінницяобленерго», а оскільки сторона позивача клопотання про заміну первісного відповідача або залучення співвідповідача - АТ «Вінницяобленерго» не заявляла, суд відмовив у задоволенні позову.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2025 року скасовано, провадження у справі закрито.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд дійшов правильного висновку про те, що позов у справі пред`явлений до неналежного відповідача - СО «Гайсинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго», яке не є окремою юридичною особою, а зареєстроване як представництво АТ «Вінницяобленерго», проте помилково розглянув позовну заяву по суті.
Філія та представництво, як відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю і не можуть бути стороною у цивільному процесі, тому справи, в яких відповідачем виступає така філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2025 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Тимощук Є. С., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу на новий апеляційний розгляд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що ОСОБА_1 , хоч і звернувся до суду за захистом своїх прав до СО «Гайсинські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго», проте в суді інтереси відповідача представляв представник АТ «Вінницяобленерго», тому висновки про закриття провадження у справі є помилковими.

Відзив на касаційну скаргу подано не було.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

16 червня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2026 року справу призначено до розгляду.

2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19, 
що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також зазначає про порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме, судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази суд (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Є. С., задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи судом.

Згідно із частиною першою статті 47, статті 48 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи наведені норми права, Верховний Суд в постановах, зокрема, від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19; від 22 травня 2019року у справі № 676/5955/18 виклав правовий висновок про те, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановивши, що позовні вимоги пред`явлені до СО «Гайсинські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго», яка зареєстрована у державному реєстрі як відокремлений підрозділ (представництво) АТ «Вінницяобленерго» та не може виступати стороною судового процесу, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливе вирішення цивільного спору, тому правильно скасував рішення місцевого суду та закрив провадження у справі.

Верховний Суд погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки вони відповідають правовим висновкам, викладеним Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20), якій були враховані судом апеляційної інстанції на виконання вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що  ОСОБА_1 хоч і звернувся до суду за захистом своїх прав до СО «Гайсинські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго», проте в суді інтереси відповідача представляв представник АТ «Вінницяобленерго», не спростовують висновків апеляційного суду та не вливають на ухвалене ним судове рішення, оскільки не спростовують той факт, що позов було пред`явлено до представництва, а саме позивач визначає осіб, до яких направляє свої вимоги за принципом диспозитивності.

Крім того, аналогічні доводи були предметом розгляду й апеляційним судом, яким було надано належну правову оцінку. 
Апеляційний суд правильно зазначив, що від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи.

У цій справі відзив на позов підписаний Дончиком Р., як представником АТ «Вінниця обленерго» в особі СО «Гайсинські «ЕМ». 

З виданої генеральним директором АТ «Вінницяобленерго» Касічем Ю. довіреності від 30 грудня 2024 року №1-14-0358 вбачається, що товариство уповноважило юрисконсульта СО «Гайсинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» Дончика Р. на представництво інтересів товариства. Тобто довіреність видана не на керівника відокремленого підрозділу, який має право виступати від імені юридичної особи.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права, були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка в зазначеній частині ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Тимощуком Євгенієм Сергійовичем, залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  Судді:	Д. Д. Луспеник  І. Ю. Гулейков  Г. В. Коломієць  Р. А. Лідовець  Ю. В. Черняк