Справа № 560/7398/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

28 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації , Міністерство культури та стратегічних комунікацій України до Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання утворити спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.
Прокурор зазначив, що на відповідача покладений обов`язок щодо створення уповноваженого органу охорони культурної спадщини за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, однак селищна рада протиправно зволікає з утворенням такого органу.
Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов.
Треті особи не скористались правом на подачу пояснень до позову.
Хмельницький окружний адміністративний суд здійснює розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 N 878 з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України затверджений Список історичних населених місць України (міста і селища міського типу), у який увійшли 24 населених пункти на території Хмельницької області, зокрема, Ямпіль Шепетівського району..
Перший заступник керівник Шепетівської окружної прокуратури, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо створення спеціально уповноваженого органу з питань охорони культурної спадщини, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив такі обставини справи.
За приписами статті 1 Закону України від 08.06.2000 N 1805-III "Про охорону культурної спадщини" (далі - Закон N 1805-III) культурна спадщина - це сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону N 1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини, до яких, серед інших, належать виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.
Частиною третьою статті 3 Закону N 1805-III визначено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону N 1805-III до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт; застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.
Органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради щорічно звітують перед центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини та громадськістю про стан збереження об`єктів культурної спадщини (частина третя статті 6 Закону N 1805-III).
Обгрунтовуючи вимоги, прокурор зазначив, що, у зв`язку з віднесенням селища Ямпіль до Списку історичних населених місць України, на Ямпільську селищну раду покладений обов`язок створити окремий спеціально уповноважений виконавчий орган охорони культурної спадщини, погоджений з Міністерством культури та стратегічних комунікацій України.
Суд вважає вказані доводи безпідставними, оскільки Закон N 1805-III не містить імперативної вимоги щодо обов`язкового створення у структурі виконавчих органів місцевих рад окремого виконавчого органу з питань охорони культурної спадщини.
Так, приписи частини третьої статті 3 Закону N 1805-III, згідно з якими відповідний виконавчий орган населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, слід розуміти як регламентацію порядку погодження у випадку, якщо рада приймає рішення про створення такого окремого органу, а не як безумовний обов`язок утворювати його у кожному історичному населеному пункті.
Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" прямо встановлює обов`язок утворювати окремий виконавчий орган (наприклад, з питань містобудування та архітектури), але не містить подібної вимоги щодо окремого органу з питань охорони культурної спадщини.
Суд також зазначає, що сам по собі факт відсутності окремого спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини не свідчить про протиправну бездіяльність, якщо повноваження у цій сфері здійснюються іншим виконавчим органом ради (наприклад, відділом містобудування та архітектури чи іншим структурним підрозділом).
До таких висновків прийшов Верховний Суд в постанові від 27.08.2025 у справі N380/3191/24, які суд враховує відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, відсутність у структурі виконавчих органів Ямпільської селищної ради окремого спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини сама по собі не може бути кваліфікована як протиправна бездіяльність, так як законодавство України не покладає безпосередньо обов`язку на відповідача створити саме такий окремий орган.
Враховуючи викладене, підстави для задоволенні адміністративного позову відсутні.
За таких обставин, судові витрати в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу між сторонами не підлягають.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави до Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу між сторонами не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Перший заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Сергія Оврашка, 43,м. Шепетівка,Шепетівський р-н, Хмельницька обл.,30405 , код ЄДРПОУ - 02911102) 	
Відповідач:	Ямпільська селищна рада Шепетівського району Хмельницької області (вул. Чернавіна, 52А,с-ще Ямпіль,Шепетівський р-н, Хмельницька обл.,30231 , код ЄДРПОУ - 04403309) 	

Головуючий суддя 		О.Л. Польовий