Справа № 675/2119/25 
Провадження № 2/675/352/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" травня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Беліци М.О., учасників справи:
представника позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (по тексту рішення – ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», позивач) звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  (по тексту рішення – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №5091006 від 01.11.2024 в сумі 72149,11 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 06.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №5091006 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ зобов`язується надати відповідачу грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 15000 грн.; згідно із п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 06.11.2024 по 01.11.2025; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. 
Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 15000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».
Також звертає увагу, що кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
За покликанням позивача, оскільки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. 
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного договору № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ».
Зазначає і те, що пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. договору. 
Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,01% в день та застосовується на умовах, визначених договором. 
Просив врахувати, що в період з 06.11.2024 по 31.07.2025 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 43,51 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 43,5 грн.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 31.07.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Так, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу від 31.07.2025 №31/07/2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №5091006 від 06.11.2024 загальна сума заборгованості склала 58199,11 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 14999,99 грн., заборгованості за процентами – 35699,12 грн., штрафні санкції 7500 грн.
За покликання позивача відповідно до умов строк дії п. 1.3 договору № 5091006 строк кредиту 360 днів: з 06.11.2024 по 01.11.2025.
Станом на дату укладання договору факторингу від 31.07.2025 №31/07/2025, строк дії договору №5091006 від 06.11.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 по 01.11.2025 (93 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 13950 грн.
Як зазначає позивач післяукладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора.
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором №5091006 від 06.11.2024 загальною сумою 72149,11 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 14999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 35699,12 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 93 календарних днів 13950 грн., штрафні санкції 7500 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно, належним чином.
Крім цього 19.03.2026 відповідач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі з покликанням, що необхідно врахувати ту обставину, що він проходить військову службу в ЗСУ, про що надав підтверджуючі документи та вказав про явно завищений позивачем заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що 06.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір №5091006 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту складає 15000 грн, яка перераховується за реквізитами електронного платіжного засобу позичальника НОМЕР_1 . Строк, на який надається кредит 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; стандартна процентна ставка 1,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору; знижена процентна ставка 0,1% в день.
Договір №5091006 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2024, додатки №1 та №2 до договору, паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 електронним підписом.
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного договору № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ».
За інформацією в довідці ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано грошові кошти на платіжну карту відповідача, яку відповідач зазначив під час укладання договору про надання споживчого кредиту.
Згідно листа ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», відповідно до зазначеного договору №5091006 від 06.11.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 15000 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 .
Згідно повідомлення АТ КБ «УНІВЕРСАЛ БАНК, оформленого листом №БТ/Е-57992572-В від 22.02.2026 встановлено, і, відповідно підтверджується, що рахунок (банківська картка) № НОМЕР_2 , який зазначений в кредитному договорі належить відповідачу, і на нього 06.11.2024 зараховано 15000, 00 грн.
Тим самим є підтвердженим як факт належності банківської картки, так і зарахування відповідачу грошових коштів на виконання кредитного договору №5091006 від 06.11.2024.
Як вбачається з матеріалів справи така обставина по своїй суті не заперечується і самим відповідачем.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Лінеура Україна» за договором №5091006 від 06.11.2024 заборгованість ОСОБА_1 станом на 31.07.2025 складає: 58199, 11 грн, у тому числі: кредит – 14999, 99 грн, проценти – 35699,12 грн., штрафні санкції – 7500, 00 грн.
31.07.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу №31/07/2025, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» право вимоги відносно боржників ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі відносно ОСОБА_1 за кредитним договором №5091006 від 06.11.2024.
Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу №31/07/2025 від 31.07.2025 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5091006 від 06.11.2024 - загальна сума заборгованості склала 58199,11 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 14999,99 грн., заборгованості за процентами – 35699,12 грн., штрафні санкції 7500,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників від 31.07.2025 до цього договору факторингу.
Станом на дату укладання договору факторингу від 31.07.2025 №31/07/2025, строк дії договору №5091006 від 06.11.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 по 01.11.2025 (93 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 13950 грн.
У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4.1 договору №5091006 від 06.11.2024.
Суд констатує, що зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконав.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).
Судом встановлено, що договір №5091006 від 06.11.2024 укладений між сторонами по справі та підписаний відповідачем електронним підписом.
Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, адресу реєстрації/проживання, паспортні дані, РНОКПП, номер телефону, адресу електронної пошти, а також реквізити належного клієнту платіжного засобу, на який перераховуватимуться грошові кошти, вказаний самим відповідачем під час укладення договору.
У кредитному договорі визначено порядок та умови надання фінансового кредиту, повернення кредитних коштів, строк дії.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Факт перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджується матеріалами справи.
Відповідач не надав суду доказів на спростування обставин щодо укладення ним кредитного договору, а також того, що відповідна банківська карта йому не належить.
Згідно з частинами 1 і 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Обставини набуття позивачем права вимоги за кредитним договором підтверджуються копією договору факторингу, витягом з реєстру боржників та іншими матеріалами справи.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №5091006 від 06.11.2024 в частині заборгованості за тілом кредиту, що складає 14999, 99 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафними санкціями суд зазначає наступне.
Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24.02.2022 і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нараховано штрафні санкції за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 7500,00 грн як штрафних санкцій відсутні.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за штрафними санкціями в сумі 7500,00 грн задоволенню не підлягають.
Крім цього вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором та 13950, 00 грн. вже нарахованих додатково позивачем по справі, необхідно також врахувати наступне.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
У постанові Верховного Суду від 14.05.2021 у справі № 502/1438/18 зазначено, що дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Суд констатує, що відповідач ОСОБА_1 призваний на військову службу під час загальної мобілізації з 03.08.2022, де перебуває по теперішній час, що підтверджується повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2022 №3/2630, довідкою військової частини НОМЕР_3 від 14.12.2024 №510, довідкою військової частини НОМЕР_4 від 25.02.2026 року №527.
Як вбачається із посвідчення серії НОМЕР_5 від 14.05.2024 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_6 від 31.10.2022 №2402 ОСОБА_1 31.08.2022 одержав поранення при захисті Батьківщини та безпосередній участі в бойових діях, при виконанні заходів із відсічі і стримування збройної агресії
Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Такі висновки містяться в постанові Верховного Суду від 22.11.2023 по справі №426/4264/19.
З наданих розрахунків заборгованості за кредитним договором слідує, що за період з 06.11.2024 по 01.11.2025 позивачем було здійснено нарахування процентів за користування кредитом, розмір заборгованості становить 49649,12 грн.
Отже, в період виконання умов кредитного договору, а саме з 06.11.2024 по 01.11.2025, на відповідача поширювалися пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.
Відтак, нарахований відповідачу за кредитним договором розмір відсотків з 06.11.2024 по 01.11.2025, що складає 49649,12 грн. не підлягає стягненню на користь позивача.
Згідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №5091006 від 06.11.2024 у розмірі 14999, 99 грн.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог – 503, 62 грн. (20, 79 %).
При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом враховано, що 10.12.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової допомоги №10/12-2024.
Згідно п. 1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором. 
При цьому, згідно заявки №14066 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 та акту №14066 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 вбачається, що клієнт (позивач) доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до стягнення заборгованості за кредитним договором №5091006 від 06.1.2024.
Згідно акту №14066 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22.12.2025 згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 сторони погодили, що адвокат надав правову допомогу, загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 10000, 00 грн.
Вказані вище докази та рахунок на оплату №14066-22/12-2025 від 22.12.2025 у своїй сукупності підтверджують факт надання позивачу правової допомоги за договором про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024.
При цьому, аналізуючи заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач у даній справі на дотримання вимог співмірності, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що заявлений розмір в 10000, 00 грн є завищеним.
Так, справа відноситься до категорії малозначних справ, справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним, розгляд проводився в спрощеному провадженні. 
Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Зважаючи на викладене вище, з урахуванням заяви відповідача про завищений розмір витрат позивача, і відповідно їх зменшення, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат на правничу допомогу до 6000,00 грн, оскільки вважає, що саме такий розмір буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності.
Тим самим, з урахування часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на корить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в розмірі 1247, 40 грн. (20, 79 %).
На підставі викладеного, керуючись статями 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_7 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ - 44559822) заборгованість за договором №5091006 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.11.2024 у розмірі 14999 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 99 коп.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_7 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ - 44559822) судовий збір у розмірі 503 (п`ятсот три) грн 62 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1247 (одна тисяча двісті сорок сім) грн 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності у часників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне рішення з урахуванням ч. 5 ст. 268 ЦПК України складено 11.05.2026.

Суддя Олександр Король