Номер провадження 2/243/1551/2026
Номер справи 243/4192/26

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» травня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання – Чернікової Ю.К.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є абонентом Обласного комунального в «Донецьктеплокомуненерго» в місті Слов`янськ та користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право Позивача на отримання оплати за надані послуги з теплопостачання у встановлений Законодавством строк.
Таким чином у Відповідача виникло зобов`язання сплатити грошові кошти за спожиту послугу, а у Позивача – право вимагати від Відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.
Відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги, оскільки згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.
Крім того, відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Крім того, до плати виконавцю комунальної послуги за договором входить плата за абонентське обслуговування. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.
Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію в сумі 96 896,27 грн. за період від 01 березня 2022 року до 01 березня 2026 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 853,01 грн. за період з 01 березня 2022 року до 01 березня 2026 року; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн., поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів в сумі 45,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 83,00 грн.
11 травня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов Відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 , в якому зазначено, що відповідач не згоден з позовними вимогами ОКП «Донецьктеплокомуненерго», вважає їх не обґрунтованими та такими, які не підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.
З 21.04.2022 року він та його родина, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю, що спричинена збройною агресією РФ проти України та бойовими діями у м. Слов`янську, були вимушені покинути місце свого постійного проживання.
З 21.04.2022 вони перебувають у м. Кременчуці, де зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 ». Факт відсутності за місцем реєстрації підтверджується довідкою переселенця №1615-7500367690, яка видана 21.04.2022р. Управлінням соціального захисту населення Кременчуцької РДА. Крім того, факт відсутності за місцем фактичної реєстрації підтверджується витягом з додатку «Резерв+», згідно якого він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.10.2020р. Факт відсутності його родини за місцем реєстрації підтверджується довідкою переселенця №1631-5001127694, яка видана на ім`я дружини 16.04.2022 р. Управлінням соціального захисту населення Кременчуцької РДА.
Таким чином, він є тимчасово переміщеною особою та з 21.04.2022р. перебуває у м. Кременчук, а не за своїм місцем реєстрації у м. Слов`янську.
09.05.2026р. відповідач надіслав на електрону адресу позивача повідомлення про те, що він є тимчасово переміщеною особою з 21.04.2022 р. та долучив до нього всі вище вказані документи, які підтверджують ці обставини. Факт надіслання повідомлення до позивача підтверджується скриншотом з електронної пошти, який він долучаю до відзиву.
Враховуючи наведене, вважає, що оскільки внаслідок бойових дій та небезпеки для життя для себе та своєї родини відповідач покинув своє місце проживання та є тимчасово переміщеною особою з 21.04.2022р., що підтверджується зазначеними вище документами, тому в силу положень Постанови КМУ від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» №206 я з 21.04.2022р. підлягає звільненню від стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, яка утворена після 24 лютого 2022р. з дати початку по дату завершення бойових дій. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
14 травня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява про уточнення позовних вимог від сторони позивача, в якій зазначено, що 11 травня 2026 року відповідач разом з відзивом на позовну заяву надав довідку про те, що він є внутрішньо-переміщеною особою та за адресою місця реєстрації свого проживання разом із сім`єю - фактично не проживає, про що свідчить довідка від 21.04.2022р. №1631-7500367690 про взяття на облік ВПО ОСОБА_2 . Таким чином, дотримання умов визначених Постановою КМУ №206 дає право відповідачу на заборону стягнення з нього заборгованості за надані комунальні послуги, утвореної після взяття її на облік як ВПО з 21.04.2022 року.
Підсумовуючи, позивач уточнює позовні вимоги та просить стягнути з відповідача - заборгованості за теплову енергію в сумі 4538,38 грн. за період від 01.03.2022 року до 01.04.2022 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 23,04 грн. за період з 01.03.2022 року до 01.04.2022 року, суму інфляційних витрат в розмірі 0,00грн. та 3% річних в сумі 0,00 грн. за період з 01.03.2022 р. до 01.02.2022 р., поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 45,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 83,00 грн., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2662,40 грн.
14 травня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Заява про застосування строків позовної давності від відповідача, в якій зазначено, що 13.05.2026 року Позивачем було подано «Заяву про уточнення позовних вимог», згідно з якою Позивач просить стягнути заборгованість лише за період з 01.03.2022 року по 01.04.2022 року в сумі 4538,38 грн. та абонентське обслуговування в сумі 23,04 грн. Щодо вказаних уточнених вимог заявляє про невизнання позовних вимог.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Обов`язок з оплати послуг за березень 2022 року виник у квітні 2022 року. Таким чином, строк позовної давності для звернення до суду з цією вимогою сплив у квітні 2025 року.
Позивач звернувся до суду з даним позовом у 2026 році (провадження № 2/243/1551/2026), тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку.
Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Просить відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати наслідки спливу позовної давності.
21 травня 2026 року надійшла Заява від позивача, в якій зазначено, що період із 12.03.2020 по 03.09.2025 не включається до розрахунку трирічного строку, оскільки перебіг позовної давності був зупинений законом. Збройна агресія Російської Федерації проти України та запровадження воєнного стану безпосередньо вплинули як на діяльність підприємства Позивача, так і на можливість своєчасного здійснення претензійно-позовної роботи, оскільки Позивач здійснює діяльність на території Донецької області, яка з 2022 року перебуває у зоні активних бойових дій.
У цей період робота Позивача відбувалася в умовах об`єктивних надзвичайних обставин, зокрема постійної загрози життю та здоров`ю працівників, пошкодження об`єктів інфраструктури, обмеженого доступу до приміщень і первинної документації, перебоїв у роботі засобів зв`язку та електропостачання, а також вимушеного переміщення працівників. З огляду на зазначені обставини законодавець спеціально врегулював питання перебігу строків позовної давності, передбачивши їх зупинення та продовження на період дії карантину та воєнного стану, що було прямо закріплено у пунктах 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (у редакціях, чинних у відповідні періоди). Отже, у період з 12.03.2020 по 03.09.2025 перебіг строку позовної давності був зупинений законом та не підлягав включенню до загального трирічного строку, визначеного статтею 257 Цивільного кодексу України.
Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Судом встановлено, що власником квартири, розташованої у АДРЕСА_1 відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є: ОСОБА_2 .та він має Особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач користувався даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлявся від них.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.
Згідно з ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Крім того, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени родини наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобов`язанням за надані комунальні послуги.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».
Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.
Тобто, докази, які відповідач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.
Заборгованість за теплову енергію за вищезазначеною адресою складає 97 877,28 грн. за період від 01 березня 2022 року до 01 березня 2026 року; заборгованість за абонентське обслуговування складає 853.01 грн. за період з 01 березня 2022 року до 01 березня 2026 року.
Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії; з 01 жовтня 2022 року плата за абонентське обслуговування становить 29,15 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 21,36 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); з 01.10.2023 року плата за абонентське обслуговування становить 38,02 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 28,07 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); з 01.10.2024 року плата за абонентське обслуговування становить 42,89 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 29,78 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії).
Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є внутрішньо-переміщеною особою з 21 квітня 2022 року, що підтверджується Довідкою №1615-7500367690, яка видана 21.04.2022р. Управлінням соціального захисту населення Кременчуцької РДА.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в МЮУ 11.03.25р. затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно даного наказу, у Слов`янської міської територіальної громаді дата виникнення можливості бойових дій встановлена з 24.02.2022р. і цей факт не є спірним. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, введений в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась, та який діє на час виникнення спірних правовідносин та судового розгляду даної справи. Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Пунктом 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, встановлено Кабінету Міністрів України, невідкладно, окрім іншого, вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
05.03.2022р. Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №206, яка набрала чинності 06.03.2022р. В первинній редакції Постанови №206, пунктом 1 було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі. При цьому пункт 2 Постанови №206 передбачав, що постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022р. В подальшому, постановою КМУ №390 від 21.04.2023р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206» (далі - Постанова №390) пункт 1 Постанови №206 був доповнений новим абзацом такого змісту: «стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).».
Додатково суд зазначає, що позивач надіслав заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 березня 2022 року по 01 квітня 2022 року, тобто за період, поки відповідач перебував за адресою реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі ст. 49 ЦПК України, позивач має право змінити предмет або підставу позову, а також збільшити або зменшити розмір позовних вимог.
Таким чином, позивач фактично врахував обставини вибуття відповідача з місця проживання та відсутності подальшого користування житлово-комунальними послугами, у зв`язку з чим обмежив заявлені вимоги лише тим періодом, протягом якого відповідач був споживачем відповідних послуг.
Суд враховує, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували факт отримання послуг у період з 01 березня 2022 року по 01 квітня 2022 року, або підтверджували відсутність обов`язку щодо їх оплати за вказаний період.
Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання та абонентського обслуговування за період з 01 березня 2022 року по 01 квітня 2022 року.
З приводу заяви про застосування наслідків спливу позовної давності від відповідача, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Суд не погоджується із зазначеними доводами щодо того, що строк звернення до суду сплив у квітні 2025 року.
Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного стану перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії такого стану.
Воєнний стан в Україні введено з 24.02.2022 року та на момент звернення позивача до суду вказана норма була чинною. Таким чином, перебіг позовної давності щодо вимог позивача був зупинений на час дії воєнного стану, а тому строк позовної давності позивачем не пропущено.
У зв`язку із цим підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, передбачених статтею 267 ЦК України, суд не вбачає.
Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2026 року становить 3328,00грн.
Законом передбачено, що при поданні документів через "Електронний суд" судовий збір сплачується у розмірі 0,8 (ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір").
Подача даної заяви здійснюється через систему "Електронний суд", тому ОКП «ДТКЕ» сплачує наступну суму збору: 3328,00грн. *0,8 = 2662,40 грн.
Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 83,00 грн. та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 45,00 грн, тому ці витрати слід стягнути з відповідача на його користь.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268,280-283 ЦПК України, ст. 12, 13, 509, 526, 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України, ст.ст.64,67,68 ЖК України, ст.ст. 20, 32 Закону України “ Про житлово-комунальні послуги”, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», розташованого за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд. 39, код ЄДРПОУ 03337119, ПАТ Банк «Український капітал», код банку 320371, номер рахунку НОМЕР_4 , IBAN НОМЕР_5 , заборгованості за теплову енергію в сумі 4538,38 грн.(чотири тисячі п`ятсот тридцять вісім грн. 38 коп.) за період від 01 березня 2022 року до 01 квітня 2022 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 23,04 грн. (двадцять три грн. 04 коп.) за період з 01 березня 2022 року до 01 квітня 2022 року, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн. 40 коп.), поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 45,00 грн. (сорок п`ять грн. 00 коп.), витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 83,00 грн. (вісімдесят три грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового Рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового Рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги Рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття Постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26 травня 2026 року.

Головуючий:
суддя Слов`янського
міськрайонного суду      Т.А.Хаустова