ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 червня 2026 року справа №200/5471/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Реви Олександра Олександровича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2026 року (повне судове рішення складено 25 березня 2026 року) у справі № 200/5471/25 (суддя в І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по справі №200/5471/25 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 21.01.2023 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 21.01.2023, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Рішення набрало законної сили 01 грудня 2025 року, відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду.
19 січня 2026 року до суду надійшла заява представника позивача – Реви Олександра Олександровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25.
Ухвалою окружного суду від 20 січня 2026 року таку заяву задоволено частково. 
Застосовано судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по справі №200/5471/25 шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою місцевого суду від 20 лютого 2026 року встановлено новий строк для подання Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України до Донецького окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по справі №200/5471/25 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою окружного суду від 24 лютого 2026 року відмовлено в прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення суду від 03 жовтня 2025 року по справі №200/5471/25.
Звільнено командира Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від сплати штрафу.
Встановлено новий строк для подання Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України до Донецького окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по справі №200/5471/25 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали із одночасним наданням до суду доказів виконання вказаного рішення суду, зокрема, розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення суду із зазначенням детальної інформації перерахунку всіх видів його грошового забезпечення (у тому числі, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, премії), а також з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, тощо.
25 березня 2026 року від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до суду надійшов звіт про виконання рішення суду, відповідно до якого зазначено, що на виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року по справі №200/5471/25 військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України надає розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення суду із зазначенням детальної інформації перерахунку всіх видів його грошового забезпечення (у тому числі, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, премії), а також з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44. З вказаного розрахунку вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України на виконання судового рішення здійснила перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням з використанням прожиткового мінімуму на 01 січня відповідного календарного року, здійснила перерахунок надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за роботу в умовах режимних обмежень (за таємність) та надбавки за класність з урахуванням перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, здійснила донарахування допомоги на оздоровлення (ДДО) тощо, при виплаті нарахованих сум, з урахуванням раніше виплачених сум, провела компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44. Всього додатково нараховано грошове забезпечення на суму 7915,83 грн та додатково нарахована допомога на оздоровлення (ДДО) в сумі 557,00 грн, разом на суму 8472,83 грн (з урахуванням компенсації ПДФО на суму 1525,11 грн). При виплаті нарахованої суми було утримано військовий збір в розмірі 5% (423,64 грн), сума до виплати склала 8049,19 грн (8472,83 – 423,54). Таким чином, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 виконано відповідачем в повному обсязі.
25 березня 2026 року до суду надійшли заперечення на звіт, відповідно до яких посилається на те, що з інформації, яка відображена в особистих картках на грошове забезпечення ОСОБА_1 за періоди часу з 2020 по 2023 роки, а також з довідки-перерахунку грошового забезпечення останнього за відповідні періоди вбачається, що розмір премії та розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень, виплачених ОСОБА_1 за вищезазначені періоди не відповідають дійсності, та штучно зменшені.
У зв`язку із зазначеним просив суд:
відмовити у прийнятті звіту, поданого військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по справі № 200/5471/25;
встановити військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу;
накласти штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду на керівника владних повноважень, а саме командира Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2026 року прийнято звіт Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25.
Завершено процедуру судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у прийнятті звіту відповідача, продовжити судовий контроль за виконанням рішення суду першої інстанції, встановити новий строк для подання належного звіту з наданням доказів повного виконання рішення суду, зокрема детального та обґрунтованого перерахунку всіх складових грошового забезпечення, включно з премією та надбавкою за службу в умовах режимних обмежень, вирішити питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень відповідно до статті 382-3 КАС України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд 24.02.2026 сам же вимагав саме детальний перерахунок усіх складових і докази виконання, але вже 25.03.2026 фактично погодився з формальною виплатою 8049,19 грн, не спростувавши заперечень щодо штучного зменшення премії та надбавки. Саме цей висновок суду є помилковим. Суд першої інстанції неправильно визначив межі судового контролю за виконанням рішення. Оскаржуване рішення від 03.10.2025 не обмежувалося лише формальним перерахунком двох базових величин - посадового окладу та окладу за військовим званням. Суд прямо зобов`язав відповідача перерахувати і виплатити також премії, допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу та інші виплати, визначивши їх розмір із правильної розрахункової бази. Отже, перевірка того, чи не були при такому перерахунку довільно та штучно зменшені відсотки премії та надбавки за службу в умовах режимних обмежень, входить до предмета контролю за виконанням судового рішення, а не новим, зовнішнім щодо цієї справи спором. У своїх запереченнях на звіт позивач обґрунтовано вказував, що за особовими картками на грошове забезпечення фактично виплачені премії у 2020 році становили переважно 60 %, у 2021 році - 95 %, у 2022 році - 165 %, у січні 2023 року - 165 %, тоді як під час “виконання” рішення ці відсотки були зменшені до 10–40 % та 20 % у січні 2023 року. Так само надбавка за службу в умовах режимних обмежень була відображена у перерахунку як 705 грн, хоча за наявними документами 20 % від посадового окладу 7050 грн становить 1410 грн. Суд ці доводи не спростував по суті, не дослідив, чи відповідає такий перерахунок первинним документам і власному рішенню від 03.10.2025, а лише відмовився перевіряти їх у межах судового контролю.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно із частинами 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
До суду відповідачем надано розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення суду із зазначенням детальної інформації перерахунку всіх видів його грошового забезпечення (у тому числі, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, премії), а також з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Всього додатково нараховано грошове забезпечення на суму 7915,83 грн та додатково нарахована допомога на оздоровлення (ДДО) в сумі 557,00 грн, разом на суму 8472,83 грн (з урахуванням компенсації ПДФО на суму 1525,11 грн). При виплаті нарахованої суми було утримано військовий збір в розмірі 5% (423,64 грн), сума до виплати склала 8049,19 грн.
Крім того, як встановлено судом раніше, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду Військовою частиною НОМЕР_1 НГУ 19 лютого 2026 року, сформовано платіжний документ (платіжна інструкція №1594 на суму 8049,19 грн) та направлено його для виконання до органу Державної казначейської служби України за місцем обліку. 20 лютого 2026 року орган Державної казначейської служби України повідомив військову частину про виконання вищевказаного платіжного документу, повернувши його у системі електронних платежів з відміткою про здійснення оплати на користь позивача.
Таким чином, за результатами дослідження матеріалів справи, судом установлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України вжито залежні від неї заходи щодо повного та фактичного виконання судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25.
Щодо посилання представника позивача на те, що внаслідок перерахунку грошового забезпечення на виконання рішення суду відповідачем були зменшені відсотково розмір премії та розмір надбавки, суд виходить з наступного.
Як вже зазначено вище, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 21.01.2023, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України проведено ОСОБА_1 перерахунок всіх видів його грошового забезпечення (у тому числі, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, премії), а також з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, що підтверджується розрахунком грошового забезпечення ОСОБА_1 , наданого відповідачем до суду.
Після вказаного перерахунку відповідачем було здійснено виплату перерахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 8049,19 грн, що підтверджується платіжним документом та який міститься в матеріалах справи.
Позивач вважає, що відповідач при здійснені перерахунку його грошового забезпечення на виконання рішення суду у даній справі протиправно зменшив відсотково розмір премії та розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень.
Так, предметом спору у справі №200/5471/25 було оскарження бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 21.01.2023 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в межах задоволених позовних вимог та відповідний порядок не розповсюджує свою дію на правовідносини, які хоча і виникли під час виконання судового рішення, однак фактично стосується питань, які не були предметом судового розгляду.
Суд зазначає, що питання щодо зменшення розміру премії та надбавки за службу в умовах режимних обмежень, виплачених ОСОБА_1 , не було предметом судового розгляду.
Таким чином, зменшення відповідачем розміру премії та надбавки за службу в умовах режимних обмежень, після проведеного перерахунку на виконання рішення суду від 03 жовтня 2025 року по справі №200/5471/25, є новими правовідносинами та в разі незгоди позивача із застосуванням відповідачем такого зменшення, підлягають судовому захисту шляхом звернення до суду з відповідним позовом, а не у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду в даній справі.
Відтак, враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у суду підстав для встановлення нового строку подання звіту, а також накладення штрафу.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у справі № 200/5471/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 29 червня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук