ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/67/26
25 травня 2026 року 	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючої судді Дерех Н.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, що здійснює постійний догляд за особою другого ступеня споріднення, а саме рідним братом – ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи строком до 03.06.2025 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, що здійснює постійний догляд за особою другого ступеня споріднення, а саме рідним братом – ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи з урахуванням висновків, що зазначені в рішенні суду; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відстрочку ОСОБА_1 на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, що здійснює постійний догляд за особою другого ступеня споріднення, а саме рідним братом – ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи на строк дії військового стану та мобілізації. 
Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, що здійснює постійний догляд за особою другого ступеня споріднення, а саме рідним братом – ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи строком до 03.06.2025 року. Зауважує, що особа з інвалідністю I групи - ОСОБА_2 , який є рідним братом позивача, потребує постійного догляду, що підтверджено документально; інших родичів першого та другого ступеня споріднення, які могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_1 відсутні, що також підтверджено належними документами. В свою чергу, вважає, що позивачем було подано усі необхідні документи для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14. ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вважає, що сама по собі наявність чи відсутність висновку ЛКК не є підставою для відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Просить врахувати, що для оформлення відстрочки за підставами ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», відсутня пряма вимога закону про обов`язковий висновок ЛКК. Підстави визначаються законом, а процедурні вимоги щодо перевірки факту догляду чи стану здоров`я мають бути здійснені відповідно до Порядку.
Ухвалою суду від 12.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в кому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зокрема, вважає, що рішення суду від 16.10.2025 у справі № 500/3500/25, яким зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відповідачем виконано у повному обсязі. При цьому, на думку представника відповідача, доводи позивача про те, що відповідач не виконав рішення суду, є безпідставними, адже рішенням суду відповідача було зобов`язано повторно розглянути заяву, а не зобов`язано надати відстрочку на невизначений або безстроковий період. Також, зауважує, що згідно з Додатком 5 до Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 560, однією з підстав для підтвердження здійснення постійного догляду є висновок лікарсько-консультативної комісії, який має визначений строк дії. Просить врахувати, що позивачем було подано висновок ЛКК від 03.06.2024 року, строк дії якого становить 12 місяців, тобто до 03.06.2025 року, у зв`язку з цим відповідач мав об`єктивні та законні підстави надати відстрочку саме на період дії підтверджувального медичного документа.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Зокрема, вважає, що надані позивачем документи для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 14. ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підтверджують відсутність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за рідним братом позивача – ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи, а також підтверджують право позивача на відстрочку. В свою чергу, просить рахувати, що інвалідність рідного брата – ОСОБА_2 встановлена безстроково. На думку позивача, відсутність акту висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ не є обов`язковою, у зв`язку з чим твердження відповідача щодо надання відстрочки на строк дії поданих документів є безпідставними.
Представник відповідача подав до суду заперечення (на відповідь на відзив), в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зокрема, вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснив повторний розгляд заяви позивача та прийняв рішення про надання відстрочки на строк дії поданих підтвердних документів, що повністю відповідає вимогам Порядку №560. Відповідач не заперечує факту встановлення інвалідності ОСОБА_2 безстроково, водночас, просить врахувати, що підставою для надання відстрочки є не лише інвалідність особи, а й факт здійснення постійного догляду конкретною особою саме на момент розгляду заяви. 
Як встановлено судом, 16.10.2025 року рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/3500/25, яке набрало законної сили 18.11.2025, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, що здійснює постійний догляд за особою другого ступеня споріднення, а саме рідним братом - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи, а також зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 року, про надання відстрочи від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, що здійснює постійний догляд за особою другого ступеня споріднення, а саме рідним братом - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи.
Розглянувши заяву позивача від 07.05.205 подану на підставі пункту 14 частини першої ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 у справі №500/3500/25, відповідач листом №7554 від 11.12.2025 повідомив позивача про наступне. Зокрема, відповідач зазначив, що позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на період здійснення постійного догляду за особою другого ступеня споріднення - рідним братом ОСОБА_2 , який є особою інвалідністю І групи. Відповідач вказав, що відстрочка діє на період дії існування підстав, а саме до 03.06.2025, оскільки висновок ЛКК виданий 03.06.2024 на термін 12 місяців з часу видачі, визначених пунктом 14 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", за умови підтвердження факту здійснення постійного догляду та чинності відповідних документів. 
Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє досі.
Зокрема, останнім Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3891-IXвід 23.07.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про оборону» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Згідно з статтею 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону №3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
Крім цього, 16.05.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №560, яка набрала чинності 18.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі - Постанова КМУ №560).
Відповідно до додатку 5 Постанови КМУ №560, до Переліку документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, належать документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Аналіз наведених положень законодавства дає суду підстави для висновку, що відстрочка від призову надається членам сім`ї другого ступені за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення, або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком МСЕК чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Також, згідно приписів пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Відповідно до абз. 1 п.60 Порядку № 560 ( в редакції, чинній на момент надання позивачу відстрочки 03.09.2024 року) комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади (абз. 2 п. 60 Порядку).
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом (абз. 3 п. 60 Порядку 60).
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення (абз. 4 п. 60 Порядку № 560)
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6 (абз. 5 п. 60 Порядку № 560).
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку (абз. 6 п. 60 Порядку № 560).
Відповідно до абз. 7 п. 60 Порядку № 560 до ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до абз. 8 п. 60 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Як встановлено судом, позивач є рідним братом ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ). 
ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 року у справі № 500/3500/25 відповідача було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 року, про надання відстрочи від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, що здійснює постійний догляд за особою другого ступеня споріднення, а саме рідним братом - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи.
Як слідує з матеріалів справи, на виконання зазначеного рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_3 11.12.2025, відповідачем повторно розглянуто заяву позивача, за результатами чого позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 03.06.2025, тобто до завершення дії Висновку ЛКК за №9 від 03.06.2024 (висновок дійсний протягом 12 місяців з часу видачі), що не заперечується відповідачем.
Суд зауважує, що у контексті наведених вище норм законодавства, дія відстрочки обмежується передусім строком чинності документально підтвердженої підстави.
Сплив строку, визначеного у медичному висновку як дата переогляду, свідчить про завершення періоду, протягом якого була документально підтверджена наявність підстави для відстрочки. Оскільки відстрочка від призову надається виключно на час існування та чинності відповідної підстави, закінчення строку, зазначеного у медичному висновку, одночасно свідчить і про закінчення строку дії наданої відстрочки.
В той же час, на думку суду, сам по собі факт продовження мобілізації не породжує нової чи безстрокової відстрочки та не звільняє особу від обов`язку підтвердити наявність підстави після спливу строку її дії.
Отже, автоматичне продовження відстрочки не є безумовним та не здійснюється незалежно від фактичного існування і чинності підтверджуючих документів. Такий механізм застосовується лише у разі, коли підстава для відстрочки продовжує існувати та залишається підтвердженою.
Також, зауважує, що наведений позивачем перелік документів сам по собі не свідчить про безумовне виникнення права на відстрочку, адже у контексті абзацу 8 п. 60 Порядку № 560, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав.
З наведеного мотиву, суд приймає до уваги доводи представника відповідача з приводу того, що відсутність актуального медичного підтвердження потреби у постійному догляді на дату ухвалення рішення унеможливлює надання відстрочки на необмежений строк, як того просить позивач. 
Таким чином, суд приходить до переконання, що у розумінні пункту 60 Порядку № 560 з 03.06.2025 настали обставини, за яких особа втратила підтверджені законні підстави для відстрочки, що унеможливлює її подальше продовження, у тому числі в автоматичному порядку.
Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини другої ст. 2 КАС України, суд прийшов до переконання, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
В свою чергу, позовні вимоги зобов`язального характеру не підлягають до задоволення як похідні.
Решта аргументів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У відповідності до ст. 139 КА України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено та підписано 25 травня 2026 року.
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Реквізити учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ),
відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).
Головуюча суддя Дерех Н.В.