КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 року м. Київ справа №320/34627/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Укрпошта» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати винесене Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкове повідомлення– рішення від 11.03.2025 року № 525/Ж10/31-00-04-03-03-14 на суму 47 758,78 грн.
- стягнути на користь АТ «Укрпошта» сплачений судовий збір.
В обґрунтування вимог позову позивач вказує, що податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 №525/Ж10/31-00-04-03-03-14 прийняте без повного та належного дослідження обставин реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних. Позивач зазначає, що більшість спірних РК стосуються розрахунків коригування «на зменшення», для яких граничний строк реєстрації обчислюється саме з дати отримання такого РК покупцем, а не з дати його складання постачальником. АТ «Укрпошта» наголошує, що фактично реєструвало РК протягом 15 днів з моменту їх отримання, що підтверджується протоколами руху документів, квитанціями та скріншотами із системи M.E.Doc. Позивач вказує, що відповідач під час камеральної перевірки не перевірив інформацію ЄРПН щодо дати надходження РК, хоча був зобов`язаний це зробити відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України. Також позивач звертає увагу, що частина РК стосувалась ліквідованих філій АТ «Укрпошта», доступ до електронних кабінетів яких після припинення діяльності був втрачений, а тому самостійно сформувати підтверджуючі документи товариство не могло. Крім того, позивач посилається на принцип презумпції правомірності рішень платника податків та відсутність вини у допущених порушеннях. 
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/34627/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/34627/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позову та зазначає, що що камеральною перевіркою встановлено факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН, чим порушено вимоги пункту 201.10 статті 201 та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України. Відповідач вказує, що податкове законодавство прямо покладає на платника податку обов`язок своєчасної реєстрації ПН та РК, а доказом своєчасності є квитанція про прийняття документа контролюючим органом. Податкова наполягає, що несвоєчасна реєстрація є триваючим податковим правопорушенням, а тому застосування штрафних санкцій є правомірним. Окремо відповідач зазначає, що положення про карантинний мораторій та особливості воєнного стану не звільняють позивача від відповідальності у спірних правовідносинах. 
Також в матеріалах справи міститься відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач зазначає, що відповідач фактично не спростував головний аргумент позову — необхідність встановлення дати фактичного отримання РК покупцем. АТ «Укрпошта» наголошує, що при проведенні камеральної перевірки ДПС була зобов`язана використовувати інформацію ЄРПН та системи електронного адміністрування ПДВ, однак цього не зробила. Позивач звертає увагу, що після подання заперечень податкова сама визнала відсутність порушень щодо 125 РК, а отже підтвердила неналежність первинних висновків перевірки. Крім того, позивач вказує, що ним неодноразово подавались додаткові докази у вигляді протоколів M.E.Doc, квитанцій та підтверджень від контрагентів, однак ці докази були проігноровані відповідачем. Позивач також підкреслює, що у ДПС був повний доступ до інформації ЄРПН, тоді як АТ «Укрпошта» після ліквідації філій такого доступу не мало. 
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку АТ «Укрпошта» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН, за результатами якої складено акт від 31.01.2025 №334/Ж5/31-00-04-03-03-14/21560045.
За висновками акта перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією податкових накладних та розрахунків коригування. 
Не погодившись із висновками акта перевірки, АТ «Укрпошта» подало заперечення №1.23.005.001.-6525-25 від 21.02.2025, до яких долучило копії протоколів руху документів та скріншоти із системи M.E.Doc, що, на думку позивача, підтверджували фактичні дати отримання розрахунків коригування. 
За результатами розгляду заперечень відповідач частково погодився з доводами позивача та визнав відсутність порушень щодо 125 розрахунків коригування, однак щодо 844 РК залишив висновки акта перевірки без змін. 
На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 №525/Ж10/31-00-04-03-03-14, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 47 758,78 грн. 
Не погодившись із вказаним рішенням, АТ «Укрпошта» звернулось зі скаргою до Державної податкової служби України, однак рішенням ДПС України від 27.05.2025 №15/32/6/99-00-06-03-01-06 скаргу залишено без задоволення, а спірне ППР — без змін. 
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557, а також Законом України від 12.01.2023 №2876-IX «Про внесення змін до розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» в частині внесення змін до пунктів 89 та 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, якими на період дії воєнного стану були змінені строки реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування і розміри штрафних санкцій.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає порядок адміністрування податків, права та обов`язки платників податків і контролюючих органів, а також підстави та порядок притягнення платників податків до фінансової відповідальності.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків.
Положеннями пункту 61.1 статті 61 ПК України встановлено, що податковий контроль є системою заходів, які вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податків і зборів.
Згідно із пунктом 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться виключно на підставі:
даних податкової звітності;
даних системи електронного адміністрування ПДВ;
даних Єдиного реєстру податкових накладних;
даних інформаційних баз контролюючого органу.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування у ЄРПН виключно на підставі даних, що містяться у відповідних інформаційних системах.
Таким чином, закон прямо покладає на контролюючий орган обов`язок використовувати та аналізувати всю інформацію, наявну в ЄРПН та системі електронного адміністрування ПДВ, якщо така інформація має значення для встановлення факту податкового правопорушення.
Судом встановлено, що Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку АТ «Укрпошта», за результатами якої складено акт від 31.01.2025 №334/Ж5/31-00-04-03-03-14/21560045. 
За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про несвоєчасну реєстрацію 969 розрахунків коригування до податкових накладних, у зв`язку з чим нараховано штрафні санкції. 
Разом із тим після подання позивачем заперечень та підтверджуючих документів відповідач визнав відсутність порушень щодо 125 РК та фактично залишив спір лише щодо 844 розрахунків коригування. 
Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є розрахунки коригування на зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг, перелік яких наведений у додатках до акта перевірки та ППР. 
Позивачем на підтвердження своєї позиції надавались протоколи руху документа/звіта, квитанції із системи M.E.Doc, Print-Screen щодо доставки документів, підтвердження контрагентів про дату направлення РК, дані щодо фактичного отримання РК відповідними філіями АТ «Укрпошта». 
Відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України у разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг податкові зобов`язання та податковий кредит підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної.
При цьому для розрахунків коригування на зменшення суми компенсації законодавством встановлено спеціальний порядок їх реєстрації.
Так, відповідно до абзацу чотирнадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України розрахунок коригування, складений постачальником до податкової накладної, в якому передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг постачальнику, підлягає реєстрації отримувачем (покупцем) протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування.
Законом України №2876-IX від 12.01.2023 підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було доповнено пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшено строки реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану та шести місяців після його припинення, реєстрація розрахунків коригування на зменшення здійснюється протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування покупцем.
Таким чином, законодавець прямо визначив, що початком перебігу строку реєстрації є саме дата отримання покупцем відповідного розрахунку коригування.
Суд звертає увагу, що без встановлення дати отримання РК неможливо встановити момент виникнення податкового обов`язку, початок перебігу граничного строку реєстрації, факт порушення такого строку, наявність вини платника податків.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 визначає механізм обробки податкових накладних та розрахунків коригування.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 операційний день — це частина дня, протягом якої здійснюються прийняття та реєстрація податкових накладних і розрахунків коригування.
Пунктами 12-14 Порядку №1246 встановлено, що після надходження податкової накладної або розрахунку коригування до ДПС здійснюється їх автоматизована перевірка, за результатами якої формується квитанція про: прийняття документа; неприйняття документа; зупинення реєстрації.
Саме квитанція є підтвердженням факту прийняття та реєстрації документа у ЄРПН.
Крім того, Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами №557 визначає правила електронного документообігу між платниками податків та контролюючими органами.
Відповідно до пунктів 8-11 розділу ІІ Порядку №557 електронний документообіг здійснюється із фіксацією дати та часу надсилання, прийняття та обробки електронного документа.
Положеннями Порядку №557 передбачено формування першої та другої квитанції, які підтверджують: доставку документа; результати його перевірки; прийняття або неприйняття документа контролюючим органом.
Отже, саме дані квитанцій, протоколів руху документа та інформація із систем електронного документообігу є належними доказами щодо моменту отримання та реєстрації розрахунків коригування.
Судом встановлено, що позивач подавав відповідачу відповідні протоколи руху документів із системи M.E.Doc, які підтверджували, що окремі РК були отримані відповідними філіями АТ «Укрпошта» значно пізніше дати їх складання постачальниками. 
При цьому відповідачем не надано суду жодного належного доказу того, що під час перевірки ним було встановлено конкретні дати отримання усіх спірних РК позивачем.
Натомість висновки акта перевірки фактично побудовані виключно на даті складання РК, даті їх направлення, даті реєстрації в ЄРПН.
Разом із тим така методологія суперечить прямому змісту пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, оскільки не враховує дату отримання РК покупцем.
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.04.2018 у справі №808/2289/17, відповідно до яких належним доказом реєстрації податкової накладної є квитанція про її прийняття або неприйняття.
Аналогічні правові підходи щодо необхідності дослідження електронних квитанцій та фактичного руху електронного документа викладені Верховним Судом у постановах від 30.01.2024 у справі №380/7070/23, від 19.03.2024 у справі №420/7935/22, від 05.03.2024 у справі №460/21543/23, від 21.11.2019 у справі №810/1981/16.
У зазначених рішеннях Верховний Суд виходив із того, що при вирішенні спорів щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування визначальне значення мають: технічні дані електронного документообігу; квитанції; фактичний рух документа; момент отримання документа інформаційною системою.
Суд також враховує, що відповідно до статті 109 ПК України податковим правопорушенням є винне протиправне діяння платника податків.
Згідно із пунктом 112.1 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності лише за наявності вини.
Водночас відповідачем у даній справі не доведено дату отримання позивачем усіх спірних РК, момент виникнення у позивача обов`язку щодо їх реєстрації, факт наявності вини позивача, належність та достатність доказів податкового правопорушення.
Крім того, суд враховує, що значна частина спірних РК стосувалась філій АТ «Укрпошта», діяльність яких була припинена у жовтні 2023 року, а після припинення яких позивач фактично втратив доступ до відповідних електронних кабінетів. 
При цьому саме відповідач мав повний доступ до інформаційних систем ЄРПН та технічну можливість встановити дату отримання РК.
За таких обставин суд доходить висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте без повного та всебічного дослідження обставин справи, без належного встановлення моменту виникнення податкового обов`язку у позивача та без доведення наявності вини АТ «Укрпошта», у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не змінює.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 3028,00 грн. (платіжна інструкція №6157918 від 26.06.2025).
З огляду на те, що адміністративний позов задоволено, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Акціонерного товариства «Укрпошта» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати винесене Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкове повідомлення– рішення від 11.03.2025 року № 525/Ж10/31-00-04-03-03-14 на суму 47 758,78 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.