КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Комарницького М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Комарницького М.В. на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення. 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 19 вересня 2025 о 00.02 годині в м. Києві, просп. Миколи Бажана, 20 керував транспортним засобом «Mazda CX-5» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 19 вересня 2025 о 00.02 годині в м. Києві, просп. Миколи Бажана, 20 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda CX-5» д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрний камінь. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав пошкодження з матеріальними збитками. 

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Комарницького М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено факт відсутності будь яких відеозаписів які б підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також суд не ознайомився всебічно з показаннями свідка ОСОБА_2 , яка є власницею автомобіля і яка насправді і керувала автомобілем «Mazda CX-5» д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, матеріали справи не містять відеозапису якими би була зафіксована зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , або інші обставини, якими би підтверджувався факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також судом першої інстанції, не взято до уваги, що у протоколах ЕПР1 №458136, ЕПP1 №458177, рапорті від 19.09.2025 року поліцейського та поясненнях ОСОБА_3 наявні суттєві розбіжності щодо часу виявлення та вчинення інкримінованого ОСОБА_1 діяння. При цьому такі розбіжності викликають розумні сумніви щодо достовірності пояснень свідка. Просить звернути увагу також, що невідомо яким чином ОСОБА_3 міг побачити хто саме перебував за кермом автомобіля на відстані.

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, та не висловлював своєї незгоди з приводу відмови від проходження такого огляду, однак працівники поліції на такий огляд його не доставили. Зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Комарницького М.В., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, їх відповіді на запитання суду, вивчивши письмові матеріали справи та відеозапис, який стосувався обставин вчинення адміністративного правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Захисник Комарницький М.В. в судовому засіданні апеляційної інстанції заявив клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 . Обґрунтовуючи дане клопотання захисник вказав, що саме даний свідок була водієм та керувала транспортним засобом, а не ОСОБА_1 .

Апеляційний суд, з урахуванням ч. 7 ст. 294 КУпАП приходить висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції даний свідок не допитувався та таке клопотання про виклик свідка не заявлялось.

Що стосується можливої участі прокурора у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду апеляційної скарги, він не збирає нових доказів, а лише частково, у разі наявності обґрунтованого клопотання сторони захисту може передослідити вже наявні у матеріалах справи докази, на які посилається суд першої інстанції, і відповідно не перебирає на себе функцію сторони обвинувачення. ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Комарницький М.В. вважали за можливе провести розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні і клопотань про виклик прокурора та передослідження матеріалів справи в судовому засіданні не заявляли.

Крім того, до суду від Київської міської прокуратури надійшов лист за вх.
№ 16937 від 11.02.2026 року, у якому зазначено, що участь прокурора у розгляді судом справ за ст. ст. 124, 130 КУпАП законом не передбачена та буде виходити за межі повноважень, наданих законодавцем органам прокуратури (а.с. 98-99).

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих, належних доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у їх вчиненні, а саме в тому, що останній, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також в порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, керуючи транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Зокрема, як вірно зазначив суд першої інстанції обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 458136 від 19.09.2025 року (а.с.1) та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 458177 від 19.09.2025 року (а.с. 14) підтверджуються також наявними у справі, доказами, а саме:
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.09.2025 року (а. с. 5); 
- схемою місця ДТП (а. с. 17);
- поясненнями свідка ОСОБА_3 (а. с. 18);
- відеозаписами з нагрудних камер та відеореєстратора працівників поліції та іншими доданими матеріалами (а.с. 9).

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про доведення винуватості ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами ст. 245 КУпАП вказано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. 

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУПАП передбачено, що орган (посадова
особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис, наявний в матеріалах справи, відображає обставини вчиненого правопорушення, зокрема, показано прибуття працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди, на запитання, чи один їхав, ОСОБА_1 відповів, що за кермом була інша особа. В ході спілкування працівники поліції повідомили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували ОСОБА_1 проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в лікаря-нарколога, на що останній відповів «ні», однак заперечив проти фіксування відмови від проходження огляду. Працівники поліції повідомили про наявність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та надали їх йому для ознайомлення, а також неодноразово запитували у ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння, на що останній чіткої відповіді не надавав, а згодом, через певний проміжок часу почав тікати з місця ДТП, внаслідок чого його було затримано працівниками поліції та застосовано кайданки. Після вказаних подій було складено протокол про адміністративні правопорушення. 

Відеозапис відображає зміст даних, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, який здійснювався при фіксації дій, передбачених ст.ст. 266, 254, 256 КУпАП. Жодних обставин, які б спростовували достовірність даних, відображених на відеозаписі, суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд апеляційної інстанції не бере до уваги. Вказане спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема на відеозаписі з боді-камер працівників патрульної поліції ОСОБА_4 хоч і зазначає про те, що транспортним засобом керувала інша особа, однак на місці дорожньо-транспортної пригоди будь яких інших осіб не зафіксовано.

Крім того, у матеріалах справи наявні пояснення свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що 19.09.2026 року рухався по просп. Бажана, а позаду нього рухався транспортний засіб «Mazda CX-5» д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_3 почув звук гальм, зупинився і побачив, як зазначений транспортний засіб заїхав на обочину. Вказав, що за кермом знаходився ОСОБА_3 (а.с. 18).

Таким чином, сукупність наявних доказів доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а доводи сторони захисту про керування транспортним засобом іншою особою суд вважає неспроможними та спрямованими на уникнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, безпідставними є й доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, як вбачається із вищезазначеного відеозапису, на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти такий огляд водій не надав чіткої відповіді, вступав у суперечки, а через певний час взагалі намагався втекти з місця дорожньо-транспортної пригоди, а тому такі дії вірно було розцінено працівниками патрульної поліції як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Враховуючи вищевикладене, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Комарницького Максима Віталійовича - залишити без задоволення. 

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік- залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 753/22027/25
Апеляційне провадження № 33/824/965/2026
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Заруба П.І.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.