П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/18826/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Дмитро Миколайович 
Суддя-доповідач: Моніч Б.С. 
01 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Моніча Б.С. 
суддів: Білої Л.М.  Гонтарука В. М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 передбаченої Законом №2050-ІІІ компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованого за період з 25.12.2020 по 30.11.2021 за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №240/16315/21 підвищення до пенсії за період з 04.11.2021 до 25.05.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати нарахованого за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №240/16315/21 за період з 25.12.2020 по 30.11.2021 підвищення пенсії, а саме за період з 04.11.2021 до 25.05.2025.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що на виконання судового рішення отримала пенсійні виплати в порядку спадкування. Вважає, що має право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, однак у нарахуванні та виплаті такої їй відмовлено. Вказану відмову позивач вважає протиправною та такою, що порушує її права на отримання виплати у встановлені строки.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2026 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 передбаченої Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованого на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03.08.2023 у справі №286/522/23, за період з 22.12.2023 по 26.06.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати нарахованого на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03.08.2023 у справі №286/522/23, за період з 22.12.2023 по 26.06.2025.
У задоволенні решти заявлених вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 968,96 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом встановлено, що на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03.08.2023 у справі №286/522/23, яким стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування не одержані за життя спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсійні виплати, згідно перерахунку за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №240/16315/21, у розмірі 47193,29 грн позивачу здійснено виплату.
Нараховані кошти у розмірі 47193,29 грн позивачці виплачено 27.06.2025, про що свідчить лист Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області від 10.07.2025 №04-08-1-10/7430 (а.с.6).
Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно з одночасною виплатою належної за судовим рішенням суми коштів не проведено виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати, звернулась до суду із цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що несвоєчасне нарахування сум пенсії, що встановлено судовим рішенням, відбулося з вини органу, який призначає і виплачує пенсію, у зв`язку із чим, позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, тому наявні правові підстав для зобов`язання відповідача здійснити розрахунок, нарахування та виплату позивачу компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі судового рішення.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Предметом спору є сума компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії. Однак така компенсація за життя не були нараховані та не належали померлому ОСОБА_2 . Докази нарахування спадкодавцю Позивачки компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії відсутні. Відповідно спір у даній справі виник, стосовно сум, які за життя ОСОБА_2 не належали, не були нараховані та присуджені, то такі суми, не можуть передаватися, зокрема спадкоємцю померлого, Позивачу по справі.
Позивач у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу не подав.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ врегульовано, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За змістом статті 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Статтею 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
На реалізацію положень згаданого вище Закону постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
За змістом пункту 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Пунктом 3 згаданого вище Порядку унормовано, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру пенсії.
Із системного аналізу вказаних норм слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) такі доходи не повинні носити разового характеру; 3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер.
Дія процитованих нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Як з`ясовано в рамках розгляду даної справи, на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03.08.2023 у справі №286/522/23, яким стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування не одержані за життя спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсійні виплати, згідно перерахунку за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №240/16315/21, у розмірі 47193,29 грн позивачу здійснено виплату.
При цьому позивач вважає, що має також право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заборгованості за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №240/16315/21.
Відповідно до ч.1 ст.1227 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За приписами ст.ст.1218, 1219 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Виходячи з аналізу зазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які були нараховані, належали до виплати особі за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю.
З матеріалів справи вбачається, що померлому ОСОБА_2 за життя не нараховувалася компенсація втрати частини доходу за невчасну виплату пенсії, і за виплатою такої останній не звертався.
Поряд з цим, спірні правовідносини у даній справі пов`язані із правом ОСОБА_2 на отримання компенсації, яке нерозривно пов`язане саме з його особою, а не особою позивача у даній справі.
Відтак, оскільки право на компенсацію втрати частини доходів має компенсаторний характер та пов`язане з особою, якій не було виплачено такий дохід, а не з особою, яка набула права на такий дохід (пенсію) в порядку спадкування, тому апеляційний суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення про відмову в задоволенні позову.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до частини 3 статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити .
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2026 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.  
Головуючий	 		Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.