ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 Справа № 917/17/24 
м. Полтава

За позовом Виконуючого обов`язки керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Незалежності, 64 А, смт. Диканька, Полтавська область, 38500 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, вул. Набережна, 9, смт. Чутове, Полтавський район, Полтавська область, 38800 
до 1.Полтавської районної державної адміністрації (як правонаступник Чутівської районної державної адміністрації), вул. Шевченка, 5, м. Полтава, 38750
2. Фізичної особи - підприємця Нікітченка Олексія Івановича, АДРЕСА_1 
про визнання незаконними розпоряджень, недійсними договорів оренди землі 

Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І. 

Учасники справи згідно протоколу судового засідання

Розглядається позовна заява Виконуючого обов`язків керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області до 1.Полтавської районної державної адміністрації (як правонаступник Чутівської районної державної адміністрації); 2. Фізичної особи - підприємця Нікітченка Олексія Івановича про визнання незаконним розпоряджень, недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.
Ухвалою суду від 08.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №917/17/24, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.02.2024 року на 11:00 год.
Ухвалою від 07.02.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав розгляд справи на 09.04.2024 на 10:30 год.
19.03.2024 (вхід. № 3734) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує та зазначає, що Полтавська обласна державна адміністрація, реалізуючи своє право, діючи у відповідності до вимог земельного та водного законодавства, здійснюючи свої повноваження, передбачені Законом України “Про місцеві державні адміністрації” та Розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 24.07.2020 року № 391 – 20.04.2021 року, визнала оспорювані договори шляхом укладення додаткових угод, а саме:
- Додаткова угода № 6 до договору оренди земельної ділянки водного фонду та водного об`єкту від 13.02.2007 року, який зареєстрований в Чутівському районному відділі ПРФ ДП “Центр ДЗК” від 14.02.2007 за №040754500004. Предметом даної додаткової угоди була саме земельна ділянка площею 59,58 га кадастровий номер 5325455100:00:004:0029.
- Додаткова угода № 6 до договору оренди земельної ділянки водного фонду та водного об`єкту від 13.02.2007 року, який зареєстрований в Чутівському районному відділі ПРФ ДП “Центр ДЗК” від 14.02.2007 за №040754500001. Предметом даної додаткової угоди була саме земельна ділянка площею 34,41 га кадастровий номер 5325483200:00:002:0047
- Додаткова угода № 6 до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2007 року, який зареєстрований в Чутівському районному відділі ПРФ ДП “Центр ДЗК” від 14.02.2007 за №040754500002. Предметом даної додаткової угоди була саме земельна ділянка площею 80,6000 га кадастровий номер 5325483200:00:002:0048.
В подальшому, на підставі рішення 26-ї сесії Чутівської селищної ради 8-го скликання від 22.09.2022 “Про прийняття земельних ділянок державної власності до комунальної власності територіальної громади”, земельні ділянки к.н. 5325483200:00:002:0048, к.н. 5325483200:00:002:0047, к.н. 5325455100:00:004:0029 прийнято у комунальну власність.
Після чого, Чутівською селищною радою зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки, а саме: на земельну ділянку к.н. 5325483200:00:002:0048 – 01.11.2022, номер запису про речове право 48320054; на земельну ділянку к.н. 5325483200:00:002:0047 – 01.11.2022, номер запису про речове право 48320398; на земельну ділянку к.н. 5325455100:00:004:0029 – 25.10.2022, номер запису про речове право 48274845.
17.01.2023 року, а в подальшому 18.01.2024 року Чутівська селищна рада, схваливши оспорювані правочини, уклала Додаткові угоди до договорів оренди землі від 13.02.2007 року, стосовно земельної ділянки кадастровий номер 5325455100:00:004:0029, стосовно земельної ділянки кадастровий номер 5325483200:00:002:0047, стосовно земельної ділянки кадастровий номер 5325483200:00:002:0048, збільшивши окрім іншого розмір орендної плати до 5% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок.
Таким чином, як стверджує відповідач 2 - теперішній власник земельних ділянок кадастровими номерами 5325483200:00:002:0047 площею 34,41 га, 5325483200:00:002:0048 площею 80,60 га, 5325455100:00:004:0029 площею 59,58 га, а саме Чутівська селищна рада, в інтересах якої прокурором подано позов, схвалив укладені 13.02.2007 року договори оренди шляхом укладення відповідних додаткових угод, які в повній мірі підтверджують дотримання права позивача, а саме, територіальної громади Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.
Таким чином, на думку відповідача 2, зазначені в відзиві обставини, з посиланням на практику Верховного Суду, в черговий раз доводить відсутність порушених інтересів територіальної громади, та нівелює взагалі підстави для звернення прокурора із зазначеним позовом, що в свою чергу є безумовною підставою для залишення такого без задоволення.

03.04.2024 (вхід. № 4525) від Диканської окружної прокуратури Полтавської області до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що спірні земельні ділянки водного фонду передані Чутівською районною державною адміністрацією в оренду ФОП Нікітченко О.І. з порушенням вимог Земельного кодексу України, Водного кодексу України. 
Отже, звернення прокуратури до суду в даних спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значущого питання про повернення територіальній громаді незаконно наданих в оренду земельних ділянок водного фонду, основне призначення яких полягає у забезпеченні суспільства водними ресурсами, і, таким чином не порушується баланс державних (суспільних) і приватних інтересів та відсутній факт надмірного втручання держави у спірні правовідносини. 
Також, прокурор зазначає, що позов подано в межах строку позовної давності, оскільки Чутівська селищна рада стала власником спірних земельних ділянок у 2022 році.

05.04.2024 (вхід. № 4657) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначено, що орендодавець, в особі Чутівської селищної ради як в 2023, так і в 2024 році, уклавши додаткові угоди до спірних договорів оренди землі, проявив своє волевиявлення на укладення такого правочину, в тому числі, узгодив питання стосовно орендної плати за користування земельною ділянкою.
Тобто, незрозуміло яким чином прокурор обґрунтовує позов, оскільки такий може бути пред`явлено виключно власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним.
Дійсно, згідно з Інформації з ДРРП на нерухоме майно від 29.11.2023 року, які долучені прокурором, вбачається, що власником спірних земельних ділянок є Чутівська селищна рада, яка 22.09.2022 року Рішенням Чутівської селищної ради приняла вищевказані земельні ділянки з державної власності до комунальної власності.
Тобто, фактичним власником і володільцем таких земельних ділянок є саме Чутівська
селищна рада, титульним володільцем – ФОП Нікітченко О.І. 
При цьому, зі змісту позовної заяви прокурора не можливо встановити, яка саме протиправна поведінка ФОП Нікітченка О.І. перешкоджає Чутівській селищній раді здійснювати права користування та розпорядження ним, за умови укладення позивачем в 2023 та 2024 році додаткових угод до оскаржуваних договорів оренди землі.
Відповідач 2 вважає, що твердження прокурора спростовуються наявністю укладених між Позивачем та Відповідачем додаткових угод, якими в тому числі забезпечено дотримання майнових прав та законних інтересів усіх учасників таких угод.
Ухвалою від 09.04.2024 суд відклав розгляд справи на 23.05.2024 на 12:30 год.

17.05.2024 (вхід. № 6899) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення по справі, в яких представник зазначив, що згідно п. 7 Договорів оренди землі від 13.02.2007 року, орендна плата за оренду земельної ділянки водного фонду вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 1,5% від грошової оцінки за один рік оренди.
Однак, вже в 2023-2024 роках у відповідних додаткових угодах укладених між Нікітченком О.І. та Чутівською селищною радою, розмір орендної плати становить вже 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.
Відповіддю на адвокатський запит Чутівська селищна рада підтвердила факт укладення таких додаткових угод, якими як змінено «Орендодавця» Полтавська обласна державна адміністрація на Чутівську селищну раду, так і змінено орендну плату в зв`язку з індексацією нормативної-грошової оцінки земель за 2022 рік та за 2023 роки.
З відповіді також вбачається, що у зв`язку з укладенням вищевказаних угод до договорів оренди, порушень інтересів територіальної громади Чутівської селищної ради не вбачається, а Чутівською селищною радою умови первинних договорів не оскаржувалися.
Тому, твердження прокурора в позові про те, що державний інтерес у даних правовідносинах полягає, в тому числі, у недоотриманні доходів до місцевого бюджету, порушення права відповідної територіальної громади на вільне використання та розпорядження землями комунальної власності, підриві авторитету органу місцевого самоврядування, зниження ефективності державного управління земельними ресурсам, зниження інвестиційної привабливості регіоні, не знаходить свого об`єктивного підтвердження, є виключно безпідставним твердженням прокурора, яке не спрямоване на реальний захист інтересів територіальної громади Чутівської селищної ради.
Окрім цього, згідно відповіді Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 08.05.2024 року за вих. №730/10-06 у 2021 році Офісом був розроблений паспорт « ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 54,0900 га, розташоване за межами смт.Чутове на території Чутівської селищної територіальної громади Полтавського району Полтавської області».
Згідно паспорта водного об`єкта, в межах земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047 (на водному об`єкті площею водного дзеркала 54,0900 га) розташовані наступні гідротехнічні споруди: гребля, водоскидна споруда, відвідний канал. При цьому, в межах вказаних земельних ділянок, захисні споруди відсутні.
У межах земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047 (на водному об`єкті площею водного дзеркала 54,0900 га) захисні споруди відсутні.
У 2021 році Офісом був розроблений паспорт «Ставок «Таверівський» площею 56,2800 га, розташований за межами села Таверівка на території Чутівської селищної територіальної громади Полтавського району Полтавської області».
У межах земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 5325483200:00:002:0048 (на водному об`єкті площею водного дзеркала 56,2800 га) розташовані наступні гідротехнічні споруди: гребля, водоскидна споруда, відвідний канал.
При цьому, в межах вказаної земельної ділянки, захисні споруди відсутні.
Дані гідротехнічні споруди, на балансі ні Чутівської селищної ради, ні Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області не перебувають, в оренду ФОП Нікітченку О.І. не передавалися, однак повністю утримуються за рахунок коштів останнього.
Згідно актів обстеження водних об`єктів, розміщених на землях Чутівської селищної ради та Таверівської сільської ради Чутівського району від 10.12.2007, орендарем проведено частковий ремонт шахтних водоскидів, зокрема влаштування передньої і бокових стін додаткової товщини та штукатурки стін шахти. Ремонт був проведений у 2007 році за власні кошти орендаря Нікітченка О.І. в сумі 85 000 гривень, про що було повідомлено Офіс в усній формі. Цей факт відображено у «Звіті про діяльність обласного виробничого управління водного господарства «Полтававодгосп» у 2007 році з питань управління і контролю за раціональним використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів по Полтавській області».
Офісом періодично проводиться моніторинг стану водних об`єктів області. При користуванні вищезазначеними водними об`єктами на умовах оренди, громадянином Нікітченком О.І. забезпечено належне утримання їх гідротехнічних споруд, систематичне проведення ремонтно-доглядових робіт та дотримання норм чинного природоохоронного законодавства. Орендар, відповідно до встановлених Держводагентством режимів роботи водних об`єктів, здійснює заходи з охорони та поліпшення екологічного стану водних об`єктів та їх експлуатації.
Інформація стосовно порушень вимог водного чи іншого природоохоронного законодавства при використанні ФОП Нікітченко О.І. земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047, 5325483200:00:002:0048 до Офісу не надходила.
Упродовж 2023 – 2024 років ФОП Нікітченко О.І. проведено заходи із зариблення водних об`єктів, що підтверджується фактом придбання мальків різних риб на суму 570737,33 грн.

20.05.2024 (вхід. № 6935) від Диканської окружної прокуратури до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення, в яких прокурор зазначає, що незаконна передача у користування спірної земельної ділянки порушує інтереси держави щодо визначення меж компетенції органів державної влади, а також у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів. Дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.
Суспільний інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого порушеного права шляхом повернення незаконно переданих земельних ділянок.
Звернення до суду в даних спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значущого питання про повернення територіальній громаді незаконно переданих в оренду земельних ділянок водного фонду.
У даному спорі позовні вимоги прокурора спрямовані на усунення перешкод у здійсненні Чутівською селищною радою прав користування та розпорядження спірними земельними ділянками. 
Судове засідання, призначене на 23.05.2024 на 12:30 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою від 13.06.2024 суд призначив розгляд справи на 08.08.2024 на 11:00 год.

22.07.2024 (вхід. № 9983) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що прокурором як в позові, так і в додаткових поясненнях, взагалі не наведено жодного обґрунтованого доказу саме недобросовісності поведінки набувача – ФОП Нікітченка О.І. при отриманні в оренду спірних земельних ділянок. Натомість, весь позов прокурора пронизаний порушеннями, які були допущені органами державної влади, а саме Чутівською РДА, яка за версією прокурора діяла всупереч норм земельного і водного законодавства, а тому в цій частині прокурором необґрунтовано справедливу рівновагу (баланс) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи (Нікітченка О.І.), яка так чи інакше страждає від такого втручання.

07.08.2024 (вхід. № 10690) від Диканської окружної прокуратури до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення у справі, в яких прокурор зазначив, що розпорядження водними об`єктами всупереч вимогам чинного законодавства з перевищенням повноважень органів державної влади, не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні.
Спірні земельні ділянки є землями водного фонду, а передача у користування земель водного фонду з порушенням визначеної законом процедури є неможливою, дані землі перебувають під особливою охороною держави, а тому земельні ділянки підлягають поверненню власнику – територіальній громаді, та їх повернення не буде порушенням права користувача спірних земельних ділянок та Порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ.
Крім того, відповідач 2 не мав перешкод у доступі до законодавства й в силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельної ділянки, на якій розташовані водні об`єкти, проявивши розумну обачність, міг та повинен був знати про те, що спірні ділянки належать до земель водного фонду і чинним законодавством чітко окреслено перелік державних органів, які мають право розпоряджатися даною категорією земель.
08.08.2024 (вхід. № 10718) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшло клопотання, в якому останній просить суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Полтавську обласну військову адміністрацію, як орендодавця за додатковими угодами від 20.04.2021р. до договорів оренди землі від 13.02.2007 р.
Ухвалою від 08.08.2024 суд відклав розгляд справи на 10.09.2024 на 14:00 год. та запропонував прокурору надати суду письмові пояснення (міркування) щодо клопотання відповідача 2 про залучення третьої особи.
04.09.2024 (вхід. № 11699) від Диканської окружної прокуратури до матеріалів справи надійшла заява, в якій прокурор проти залучення третьої особи заперечує, посилаючись на те, що на даний час Полтавська ОВА не має відношення до земельних ділянок, які є предметом позову Диканської окружної прокуратури. Представником відповідача 2 не доведено, яким чином рішення суду в даній справі вплине на права та обов`язки Полтавської ОВА, а тому відсутні підстави для залучення її в якості третьої особи.
02.09.2024 (вхід. № 11582) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення, в яких останній проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
10.09.2024 (вхід. № 11922) від Диканської окружної прокуратури до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення по справі, в яких позовні вимоги прокурор підтримує в повному обсязі та зазначає, що підставою позову прокурора є те, що Чутівська районна державна адміністрація на момент видачі розпоряджень перебрала на себе повноваження обласної державної адміністрації, тим самим ототожнивши два різних поняття «водне господарство» та «рибне господарство», визначення яких закріплені діючим законодавством.
На момент прийняття спірних розпоряджень, районні державні адміністрації мали обмежені повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, при цьому такі обмеження встановлені виходячи з місця розташування земельної ділянки та цільового призначення їх використання. Зокрема, районні державні адміністрації мали право розпоряджатись земельними ділянками водного фонду лише для ведення водного господарства.
Враховуючи вищевикладене, саме Полтавська обласна державна адміністрація виступала законним розпорядником спірних земельних ділянок.

Ухвалою від 10.09.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача 2 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача – Полтавської військової обласної адміністрації з мотивів, зазначених в ухвалі, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.11.2024 на 14:00 год.
27.11.2024 (вхід. № 16058) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час.
Ухвалою від 28.11.2024 суд відклав розгляд справи на 13.02.2025 на 10:00 год.
13.02.2025 (вхід. № 1991) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 13.02.2025 суд відклав розгляд справи на 24.04.2025 на 11:00 год.
В судовому засіданні 24.04.2025 суд оголосив перерву до 01.05.2025 до 10:00 год.
01.05.2025 (вхід. № 5792) від представника відповідача 2 до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 01.05.2025 суд відклав розгляд справи на 10.06.2025 на 11:35 год.
Судове засідання, призначене на 10.06.2025 на 11:35 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою від 17.06.2025 суд призначив розгляд справи на 03.07.2025 на 13:00 год. 
Судове засідання, призначене на 03.07.2025 на 13:00 год., не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою. Ухвалою від 14.07.2025 суд призначив дату засідання у справі 23.10.2025 на 11:00 год.
В судовому засіданні 23.10.2025 суд оголосив перерву до 13.11.2025 до 12:00 год.
В судовому засіданні 13.11.2025 судом оголошено перерву до 11.12.2025 до 14:00 год.
Ухвалою від 11.12.2025 суд відклав розгляд справи на 20.01.2026 на 15:00 год.
В судовому засіданні 20.01.2026 суд оголосив перерву до 17.02.2026 до 11:00 год.
В судовому засіданні 17.02.2026 р. прокурор позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача 2 проти позову заперечує та просить суд відмовити в позові в повному обсязі.
Відповідач 1 та представник Чутівської селищної ради в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. 
В судовому засіданні 17.02.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Нікітченко О.І. зареєстрований 06.08.1999 року та видами економічної діяльності відповідно є: 03.12 – прісноводне рибальство (основний), 03.22 – прісноводне рибальство (аквакультура), 46.90 – неспеціалізована оптова торгівля, 47.23 – роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах.
Розпорядженням Чутівської районної державної адміністратції Полтавської області №58 від 05.02.2007 Нікітченку О.І. надано дозвіл на виготовлення технічної документації по заключенню договорів довгострокової оренди терміном на 10 років на земельні ділянки водного фонду, а саме: 1) на земельну ділянку водного фонду загальною площею 77,5 га, в т.ч. водного дзеркала – 68,3 га, прибережної захисної смуги – 9,2 га на території Таверівської сільської ради за межами с. Таверівка, Чутівського району Полтавської області для рибогосподарських потреб; 2) на земельну ділянку водного фонду площею 26,0 га, в т.ч. водного фонду – 9,2 га, прибережної захисної смуги – 16,8 га на території Таверівської сільської ради за межами с. Таверівка Чутівського району Полтавської області для рибогосподарських потреб. Пунктом 2 даного розпорядження, ПП Нікітченка О.І. зобов`язано укласти договір оренди з Чутівською райдержадміністрацією на земельну ділянку водного фонду і провести його державну реєстрацію в Полтавському регіональному центрі ДЗК; в місячний термін замовити виготовлення матеріалів по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оформлення кадастрової справи та технічний звіт по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки.
На підставі вищевказаного розпорядження, між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладений договір оренди земельної ділянки водного фонду (ставка) від 13.02.2007 щодо земельної ділянки загальною площею 77,5 га, у тому числі, водне дзеркало площею 68,3 га, прибережна захисна смуга – 9,2 га, терміном на 10 років, що знаходиться за межами населеного пункту на території Таверівської сільської ради, який зареєстрований у Чутівському районному відділі ПРФ ДП “Центр ДЗК” від 14.02.2007 за №040754500002.
Згідно п. 1 даного Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду (ставок), яка знаходиться за межами с. Таверівка. 
Пунктом 2 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка водного фонду (ставок) загальною площею 77,5 га, у тому числі: водне дзеркало – 68,3 га, прибережна захисна смуга – 9,2 га. Відповідно до п. 15 Договору, земельна ділянка водного фонду (ставок) передається в оренду для рибогосподарських потреб та охорони гідроспоруд.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 25.07.2007, розробленого ПП “УкрБізнесКонсалтінг” зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 5325483200:00:002:0048 площею 80,60 га, з цільовим призначенням – 10.07 – для рибогосподарських потреб.
У подальшому, розпорядженням Чутівської РДА №627 від 24.10.2007 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку під водним об`єктом на території Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області загальною площею 80,60 га, в тому числі: 56,28 га – водне дзеркало; 17,99 га – болота; 1,01 га – лісосмуги; 1,41 га – гідротехнічна споруда; 3,91 га – пасовища; (п. 1). Пунктом 2 даного розпорядження ФОП Нікітченку О.І. передано земельну ділянку водного фонду загальною площею 80,60 га в користування на умовах оренди терміном на 10 років на території Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області для рибогосподарських потреб.
Враховуючи вищевикладене, між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладені зміни від 22.10.2007 до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 13.02.2007, який зареєстрований 14.02.2007 за №040754500002, щодо внесення змін до п. 2 договору, виклавши його в такій редакції: “Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду загальною площею 80,60 га, з них 57,69 га – під водою та гідротехнічною спорудою, 3,91 га - пасовищ, 1,01 га – лісосмуга, 17,99 га – болота, які знаходяться на території Таверіської сільської ради за межами с. Таверівка”.
Між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладена додаткова угода від 28.04.2009 до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 13.02.2007, який зареєстрований 14.02.2007 за №040754500002 щодо внесення змін до п. 8 договору, виклавши його в такій редакції: “Договір укладено на 49 років. Зміни дійсні з 14.02.2007”.

Також, на підставі розпорядження Чутівської районної державної адміністратції Полтавської області №58 від 05.02.2007 між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладений договір оренди земельної ділянки водного фонду (ставка) від 13.02.2007 щодо земельної ділянки загальною площею 26,0 га, у тому числі водне дзеркало площею 9,2 га, прибережна захисна смуга – 16,8 га, терміном на 10 років, що знаходиться за межами населеного пункту на території Таверівської сільської ради, який зареєстрований у Чутівському районному відділі ПРФ ДП “Центр ДЗК” 14.02.2007 за №040754500001. Згідно п. 1 даного Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду (ставок), яка знаходиться за межами с. Таверівка. 
Пунктом 2 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка водного фонду (ставок) загальною площею 26,0 га, у тому числі: водне дзеркало – 9,2 га, прибережна захисна смуга – 16,8 га. Відповідно до п. 14 Договору, земельна ділянка водного фонду (ставок) передається в оренду для рибогосподарських потреб та охорони гідроспоруд.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 25.07.2007, розробленого ПП “УкрБізнесКонсалтінг” зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 5325483200:00:002:0047 площею 34,41 га, з цільовим призначенням – 10.07 – для рибогосподарських потреб.
Розпорядженням Чутівської РДА №625 від 24.10.2007 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку під водним об`єктом на території Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області загальною площею 34,40 га, в тому числі: 16,19 га – водне дзеркало; 11,54 га – болота; 3,11 га – чагарники; 3,47 га – пасовища; 0,09 га – господарські шляхи (п. 1). Пунктом 2 даного розпорядження ФОП Нікітченку О.І. передано земельну ділянку водного фонду загальною площею 34,40 га в користування на умовах оренди терміном на 10 років на території Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області для рибогосподарських потреб.
Враховуючи вищевикладене, між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладені зміни від 22.10.2007 до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 13.02.2007, який зареєстрований 14.02.2007 за №040754500001, щодо внесення змін до п. 2 договору, виклавши його в такій редакції: “Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду загальною площею 34,40 га, з них 16,19 га – під водою, 3,47 га – пасовищ, 0,09 га – господарські шляхи, 11,54 га – болота, 3,11 га – чагарники, які знаходяться на території Таверівської сільської ради за межами с. Таверівка”.
Між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладена додаткова угода від 28.04.2009 до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 13.02.2007, який зареєстрований 14.02.2007 за №040754500001, щодо внесення змін до п. 8 договору, виклавши його в такій редакції: “Договір укладено на 49 років. Зміни дійсні з 14.02.2007 року”.

Крім того, розпорядженням Чутівської районної державної адміністратції Полтавської області №59 від 05.02.2007 Нікітченку О.І. надано дозвіл на виготовлення технічної документації по заключенню договору довгострокової оренди терміном на 10 років на земельну ділянку водного фонду загальною площею – 35,8 га, в т.ч. водного дзеркала – 17,3 га, прибережної захисної смуги – 18,4 га, гідроспоруди – 0,1 га, на території Чутівської селищної ради за межами смт. Чутове, Чутівського району Полтавської області для рибогосподарських потреб (п.1). Пунктом 2 даного розпорядження, ПП Нікітченка О.І. зобов`язано укласти договір оренди з Чутівською райдержадміністрацією на земельну ділянку водного фонду і провести його державну реєстрацію в Полтавському регіональному центрі ДЗК; в місячний термін замовити виготовлення матеріалів по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оформлення кадастрової справи та технічний звіт по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки.
На підставі вищевказаного розпорядження, між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладений договір оренди земельної ділянки водного фонду (ставка) від 13.02.2007 щодо земельної ділянки загальною площею 35,8 га, у тому числі, водне дзеркало площею 17,3 га, гідроспоруда - 0,1 га, прибережна захисна смуга – 18,4 га, терміном на 10 років, що знаходиться за межами селища Чутово, який зареєстрований у Чутівському районному відділі ПРФ ДП “Центр ДЗК” від 14.02.2007 за №040754500004. Згідно п. 1 даного Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду (ставок), яка знаходиться на території Чутівської сільської ради за межами селища Чутово. Пунктом 2 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка водного фонду загальною площею 35,8 га, у тому числі: водне дзеркало – 17,3 га, гідроспоруда – 0,1 га, прибережна захисна смуга – 18,4 га. Відповідно до п. 15 Договору, земельна ділянка водного фонду (ставок) передається в оренду для рибогосподарських потреб та охорони гідроспоруд.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 25.07.2007, розробленого ПП “УкрБізнесКонсалтінг” зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 5325455100:00:004:0029 площею 59,58 га, з цільовим призначенням – 10.07 – для рибогосподарських потреб.
У подальшому, розпорядженням Чутівської РДА №626 від 24.10.2007 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку під водним об`єктом на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області загальною площею 59,57 га, в тому числі: 37,90 га – водне дзеркало; 9,88 га – болота; 0,94 га – гідротехнічна споруда; 9,27 га – пасовища, 1,58 га – господарські шляхи; (п. 1). Пунктом 2 даного розпорядження ФОП Нікітченку О.І. передано земельну ділянку водного фонду загальною площею 59,57 га в користування на умовах оренди терміном на 10 років на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області для рибогосподарських потреб.
Враховуючи вищевикладене, між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладені зміни від 22.10.2007 до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 13.02.2007, який зареєстрований 14.02.2007 за №040754500004, щодо внесення змін до п. 2 договору, виклавши його в такій редакції: “Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду загальною площею 59,57 га, в тому числі: 37,90 га – водне дзеркало; 9,88 га – болота; 0,94 га – гідротехнічна споруда; 9,27 га – пасовища, 1,58 га – господарські шляхи, які знаходяться на території Чутівської селищної ради за межами смт. Чутово”.
Між Чутівською РДА та ФОП Нікітченко О.І. укладена додаткова угода від 28.04.2009 до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 13.02.2007, який зареєстрований 14.02.2007 за №040754500004 щодо внесення змін до п. 8 договору, виклавши його в такій редакції: “Договір укладено на 49 років. Зміни дійсні з 14.02.2007”.
Як зазначає прокурор в позовній заяві, земельні ділянки: кадастровий номер №5325483200:00:002:0047, площею 34,41 га; кадастровий номер 5325455100:00:004:0029 площею 59,58 га, кадастровий номер 5325483200:00:002:0048, площею 80,6 га, які передані ФОП Нікітченко О.І. в оренду Чутівською районною державною адміністрацією, відносяться до земель водного фонду.
Чутівська районна державна адміністрація не мала права на розпорядження земельними ділянками із земель державної власності, розташованими за межами населених пунктів, для таких потреб як ведення рибного господарства (рибогосподарських потреб), оскільки відповідно до ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції станом на 24.10.2007) районні державні адміністрації на їх території розпоряджаються земельними ділянками для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті. 
Отже, Чутівська районна державна адміністрація на момент видачі розпоряджень перебрала на себе повноваження обласної державної адміністрації, тим самим ототожнивши два різних поняття “водне господарство” та “рибне господарство”, визначення яких закріплені діючим законодавством.
Потребу у веденні водного господарства не можна ототожнювати з потребами та цілями, для яких надаються у користування на умовах оренди водні об`єкти згідно зі статтею
51 Водного кодексу України, зокрема, для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.
Розпорядженнями голови Чутівської районної державної адміністрації № 625, № 626, № 627 від 24.10.2007 року передані в оренду земельні ділянки водного фонду саме для ведення рибного господарства.
Виходячи з наведеного, затвердження технічної документації із землеустрою та укладення договорів оренди земельних ділянок і передача їх у користування для рибогосподарських потреб на момент видачі спірних розпоряджень віднесено до виключної компетенції обласної державної адміністрації.
Посилаючись на те, що спірні земельні ділянки водного фонду передані в оренду відповідачу 2 з порушенням вимог чинного законодавства, прокурор вважає, що розпорядження голови Чутівської районної державної адміністрації від 24.10.2007 року № 625, від 24.10.2007 року № 626, від 24.10.2007 року № 627 "Про розгляд та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду" є незаконними та підлягають скасуванню, а договори оренди землі від 13.02.2007 року, укладені між Чутівської районною державною адміністрацією та ФОП Нікітченко О.І. щодо земельних ділянок водного фонду: кадастровий номер №5325483200:00:002:0047, площею 34,41 га; кадастровий номер 5325455100:00:004:0029 площею 59,58 га; кадастровий номер 5325483200:00:002:0048, площею 80,6 га, що розташовані на території Чутівської селищної ради, підлягають визнанню недійсними в судовому порядку. 
В позові прокурор також просить скасувати державну реєстрацію права оренди спірних земельних ділянок ФОП Нікітченка О.І. та зобов`язати ФОП Нікітченка О.І. повернути у комунальну власність Чутівської селищної ради земельні ділянки.

Щодо підстав представництва прокурора в суді, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частиною 3 ст. 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Виходячи з вимог ст. 1 Закону України “Про прокуратуру”, прокуратура України здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Статтею 23 Закону України “Про прокуратуру” передбачено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави, у випадках, передбачених законом (ч. 1).
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Перший “виключний випадок” передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
“Не здійснення захисту” має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
“Здійснення захисту неналежним чином” має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
“Неналежність” захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або державою.
Статтею 53 ГПК України передбачено право прокурора звертатися до господарського суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї з сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї з сторін відчуття нерівності (рішення у справі “Ф.В. проти Франції від 31.03.2005).
Водночас, існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі “Менчинська проти Російської Федерації” (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив позицію, що “сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави”.
При цьому, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.
Зокрема, у справі “Gregorio de Andrade v.Portugal” (№41537/02, 14.11.2006) ЄСПЛ відзначив, що держава несе відповідальність за дії або бездіяльність працівників прокуратури при виконанні ними службових обов`язків (п.38), а у справі “Бацаніна проти Росії” (№3932/02, 26.05.2009) вказав, що порушення справи за ініціативою прокурора не завжди ставить протилежну сторону у “завідомо невигідне становище”. Залишається встановити, чи було дотримано у такій справі принцип “справедливої рівноваги” між сторонами, враховуючи участь прокурора у процесі (п.25).
У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 02003) “Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону” щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.
Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст ч.3 ст.131-1 Конституції України, щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах, не може тлумачитись розширено.
Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави. Поняття “інтереси держави” є оціночним у кожному конкретному випадку, прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність її захисту.
Відповідно до п.п. 3, 4, 5 рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів, в їх основі завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на гарантування її економічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо; інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.
Таким чином, “інтереси держави” охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація “інтересів держави”, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у Постанові ВС від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17 та Постанові ВС від 08.02.2019 по справі №915/20/18).
Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі “Трегубенко проти України” від 02.11.2004 категорично ствердив, що “правильне застосування законодавства незаперечно становить “суспільний інтерес”.
Прокурор в позові зазначає, що недотримання відповідачами вимог законодавства України з приводу використання земель державної власності безумовно порушує інтереси держави як інституту, який покликаний врегулювати відносини у певній сфері. Звернення прокурора до суду спрямовано на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні такого значимого питання як правомірність використання земельних ділянок водного фонду, що здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства. 
Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. 
Проте з метою захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежним чином.
Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №906/506/18, від 11.04.2019 у справі №904/583/18, від 13.02.2019 у справі №914/225/18, від 21.05.2019 у справі №921/31/18.
Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. 
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло і з власності держави), а також таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. 
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і, якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин” від 28.04.2021 року № 1423-IX, який набрав чинності 27.05.2021 року, внесено зміни до повноважень місцевих рад у частині розпорядження землями у межах території громади.
Так, пунктом 24 розділу Х “Перехідні положення” ЗК України, встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:
а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (зокрема земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);
б) оборони;
в) природно - заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;
г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;
д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;
е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
На підставі рішення 26-ї сесії Чутівської селищної ради 8-го скликання від 22.09.2022 “Про прийняття земельних ділянок державної власності до комунальної власності територіальної громади”, земельні ділянки к.н. 5325483200:00:002:0048, к.н. 5325483200:00:002:0047, к.н. 5325455100:00:004:0029 прийнято у комунальну власність.
У подальшому, Чутівською селищною радою зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки, а саме: на земельну ділянку к.н. 5325483200:00:002:0048 – 01.11.2022, номер запису про речове право 48320054; на земельну ділянку к.н. 5325483200:00:002:0047 – 01.11.2022, номер запису про речове право 48320398; на земельну ділянку к.н. 5325455100:00:004:0029 – 25.10.2022, номер запису про речове право 48274845.
Таким чином, законодавчо визначеним розпорядником спірних земельних ділянок є Чутівська селищна об`єднана територіальна громада в особі Чутівської селищної ради. 
Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18 виклав правову позицію з приводу представництва прокуратурою інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування.
Зокрема, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
Чутівська селищна рада, яка діє від імені власника землі в особі Чутівської селищної територіальної громади, повинна діяти в інтересах територіальної громади та виключно у спосіб і у межах повноважень, передбачених законом.
Тобто воля територіальної громади, як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади, що беззаперечно в цілому відноситься до інтересів держави.
Прокурор в позові також зазначає, що згідно податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за вищевказані земельні ділянки загальною площею 174,5700 га Нікітченко О.І. сплатив у 2021 році 108424,09 грн., у 2022 році - 114165,27 грн, у 2023 році нараховано 131290,10 грн.
Таким чином, передача вказаної земельної ділянки з порушенням вимог чинного законодавствва спричинила економічно необгрунтоване встановлення плати за землю, що призвело до недоотримання коштів місцевим бюджетом, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 288 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла на час укладання спірних договорів, визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Відповідно до пункту «б» частини 288.5.2. статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати за землю встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки. В свою чергу, як визначено пунктом 288.5.3 статті 288 ПКУ орендна плата може бути більшою граничного розміру орендної плати, ніж зазначений у підпунктів 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.
Отже, орендна плата за користування спірною земельною ділянкою могла бути вищою, за умови продажу права оренди на земельних торгах.
З огляду на зазначене, державний інтерес у даних правовідносинах, полягає в тому числі, у недоотриманні доходів до місцевого бюджету, порушення права відповідної територіальної громади на вільне використання та розпорядження землями комунальної власності, підриві авторитету органу місцевого самоврядування, зниження ефективності державного управління земельними ресурсам, зниження інвестиційної привабливості регіоні.
Незважаючи на те, що водні об`єкти та земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, не дивлячись на очевидність порушень, про які Диканською окружною прокуратурою письмово повідомлено Чутівську селищну раду, останньою протягом розумного строку не вжито заходів до усунення вищевказаних порушень та не скеровано до суду відповідної позовної заяви, що змушує прокурора звернутися до суду з вказаним позовом.
Вищевказане суперечить державній політиці у сфері земельних відносин та відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є виключними підставами для здійснення органами прокуратури захисту інтересів держави в суді.
За таких обставин, метою звернення прокурора з вимогою про повернення земельних ділянок із користування ФОП Нікітченка О.І. у цій справі є задоволення суспільної потреби у відновленні законності під час вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - повернення земельних ділянок водного фонду у власність територіальної громади, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу, водних ресурсів - національного багатства України. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині відновлення становища, яке існувало до порушення права користування Українського народу на землі водного фонду, захист такого права шляхом повернення у користування держави земель водного фонду, яка позбавлена такого користування поза її волі.
Диканською окружною прокуратурою до Чутівської селищної ради скеровано повідомлення від 05.09.2023 за № 51-4428ВИХ 23 в порядку ч. 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, щодо виявлених порушень законодавства при наданні в оренду ФОП Нікітченку О.І. спірних земельних ділянок, з пропозицією вжиття відповідних заходів на усунення вказаних прокурором порушень, у тому числі, і у судовому порядку шляхом пред`явлення позовної заяви. 
Чутівською селищною радою відповідні заходи не вжито. Листом від 28.09.2023 №02.1-14/1884, остання повідомила, що у зв`язку з неможливістю самостійного здійснення заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень, Чутівська селищна рада не заперечує проти здійснення органом прокуратури захисту інтересів держави в особі Чутівської територіальної громади за фактом порушення ФОП Нікітченком Олексієм Івановичем вимог земельного та водного господарства.
Оскільки Чутівська селищна рада (як власник спірних земельних ділянок) заходів щодо усунення виявлених порушень не вжили, до суду з даним позовом на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” звернувся прокурор, про що повідомив власника земельної ділянки.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що Диканською окружною прокуратурою доведено та обгрунтовано підстави для представництва прокуратурою інтересів держави в особі Чутівської селищної ради.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, надавши правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Обгрунтовуючи вимоги про визнання незаконними та скасування Розпоряджень Чутівської РДА №№ 625, 626, 627 від 24.10.2007 року "Про розгляд та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду" прокурор зазначає, що Чутівська районна державна адміністрація не мала права на розпорядження земельними ділянками із земель державної власності, розташованими за межами населених пунктів, для таких потреб, як ведення рибного господарства (рибогосподарських потреб), а отже Чутівська районна державна адміністрація, на момент видачі розпоряджень, перебрала на себе повноваження обласної державної адміністрації, тим самим ототожнивши два різних поняття “водне господарство” та “рибне господарство”, визначення яких закріплені діючим законодавством, а тому такі розпорядження підягають визнанню незаконними та скасуванню.
Під час надання оцінки доводам прокурора в цій частині суд враховує, що оспорювані Розпорядження Чутівської РДА відносяться до актів ненормативного характеру.
За своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп).
У Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 зазначено, що органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.
Суд при вирішенні позову в цій частині звертає увагу на усталену судову практику, згідно з якою вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та органів виконавчої влади, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування не дозволить позивачу ефективно відновити володіння відповідною земельною ділянкою (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 05 липня 2023 року у справі № 912/2797/21, від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19).
Отже, оспорювані Розпорядження Чутівської РДА №№ 625, 626, 627 від 24.10.2007 року "Про розгляд та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду" вичерпали свою дію виконанням і заявлені прокурором вимоги про визнання недійсними оспорюваних Розпоряджень Чутівськї РДА є неефективним способом захисту прав позивача, оскільки їх задоволення не приведе до відновлення права, яке прокурор вважає порушеним.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 
Відповідно до ст. 3 Водного кодексу України (далі - ВК України) усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд.
До водного фонду України належать поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали, крім каналів на зрошувальних і осушувальних системах; інші водні об`єкти.
Згідно ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.
У відповідності до ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, прибережними захисними смугами навколо водойм, гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами.
Статтею 6 ВК України визначено, що води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування.
Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.
Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим.
Порядок надання земель водного фонду у користування та припинення користування ними встановлюється земельним законодавством (стаття 85 ВК України).

Згідно ч. 1 ст. 51 ВК України (в редакції станом на 24.10.2007р. та 13.02.2007 р) у користування на умовах оренди водні об`єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.
Згідно ч. 4 ст. 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.
Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. 
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 

Прокурор у позові посилається на положення ст. 122 ЗК України в редакції 24.10.2007 року, однак вказана стаття в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а саме 13.02.2007 року та 24.10.2007 року, регулювала повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування по наданню земельних ділянок юридичним особам у постійне користування. 
Так, згідно ч. 3 ст. 122 ЗК України (в редакції станом на 24.10.2007р. та 13.02.2007 р) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: 
а) сільськогосподарського використання; 
б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; 
в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті. 
Обласні державні адміністрації надають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем  документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. 
Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України.) 
Отже, ч. 3 ст. 122 ЗК України в зазначеній редакції регулювала повноваження РДА на можливість передання в постійне користування земельних ділянок для ведення водного господарства, яке є відмінним від рибогосподарських потреб.

У свою чергу, положення ст. 124 Земельного кодексу України визначали порядок передачі земельних ділянок в оренду.
Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. 
Відповідно до ч. 2 ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ч.2 ст. 126 ЗК України).
Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Згідно ст. 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
Отже, системний аналіз даних норм свідчить, що положення ст. 122 ЗК України станом на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень та укладення спірних договорів, стосувалися передачі земельних ділянок виключно у постійне користування, яке оформлюється саме державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, однак не стосувалися передачі земельних ділянок в оренду, яка оформлюється договором оренди землі.
Таким чином, районні державні адміністрації станом на 2007 рік мали повноваження щодо надання в оренду земельних ділянок водного фонду, в тому числі і для рибогосподарських потреб, а тому посилання прокурора на відсутність таких повноважень у Чутівської районної державної адміністрації при прийнятті розпоряджень: від 24.10.2007 року № 625; від 24.10.2007 року № 626; від 24.10.2007 року № 627 "Про розгляд та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду", та укладення договорів оренди земельних ділянок водного фонду для рибогосподарських потреб від 13.02.2007 року, є безпідставним.
Правомірність спірних розпоряджень та договорів оренди земельних ділянок підтверджується також додатковими угодами від 20.04.2021 до договорів оренди землі від 13.02.2007 р., укладеними між ФОП Нікітченко О.І. та Полтавською обласною державною адміністрацією (орендодавцем спірних земельних ділянок відповідно до ч. 5 ст. 122 ЗК України в редакції станом на 20.04.2021р). 
Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання незаконними та скасування розпоряджень Чутівської районної державної адміністрації: від 24.10.2007 року № 625; від 24.10.2007 року № 626; від 24.10.2007 року № 627 "Про розгляд та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду". 

Суд зазначає, що застосування позову про оспорення правочину (ресцисорного позову) потребує не лише встановлення підстав для оспорення, але й порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси, як заінтересованої особи, безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 травня 2023 року у справі № 905/77/21).
Прокурор, обґрунтовуючи поданий позов, посилається на ту обставину, що передача вказаних земельних ділянок порушує право територіальної громади, оскільки спричинила економічно необґрунтоване встановлення плати за землю, що призвело до недоотримання коштів місцевим бюджетом.

Згідно договорів оренди земельної ділянки водного фонду від 13.02.2007 р., орендна плата за оренду земельної ділянки водного фонду вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 1,5% від грошової оцінки за один рік оренди.
Згідно додаткових угод до договорів оренди землі від 13.02.2007р., укладених між Нікітченком О.І. і Чутівською селищною радою в 2023-2024 роках орендна плата, що сплачується Нікітченком О.І. складає 5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. 
Відповіддю на адвокатський запит, Чутівська селищна рада листом від 18.04.2024 за №02.1-ш/719 підтвердила факт укладення додаткових угод, якими як змінено «Орендодавця» Полтавська обласна державна адміністрація на Чутівську селищну раду, так і змінено орендну плату в зв`язку з індексацією нормативної-грошової оцінки земель за 2022 рік та за 2023 роки.
З відповіді також вбачається, що у зв`язку з укладенням вищевказаних угод до договорів оренди, порушень інтересів територіальної громади Чутівської селищної ради не вбачається, а Чутівською селищною радою умови первинних договорів не оскаржувалися.
У відповіді Чутівської селищної ради від 28.05.2024 року за вих. №02.1-14/934 на адвокатський запит зазначено наступне:
“На території ради рахується 37 водних об`єктів (ставків) з них в оренді перебуває 12 водних об`єктів. Середній розмір орендної плати за користування водними об`єктами становить 3,7 % від нормативно грошової оцінки землі”.
У відповіді від 02.1-14/1538 від 30.08.2024 року на адвокатський запит Чутівська селищна рада зазначила, що використання орендарем ФОП Нікітченко О.І. земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047, 5325483200:00:002:0048 не порушує права Чутівської селищної ради на вільне використання та розпорядження землями комунальної власності та не підриває авторитет органів місцевого самоврядування; Чутівська селищна рада немає на меті повернення вищевказаних земельних ділянок до земель запасу селищної ради; селищною радою дотримуються загальні інтереси до всіх орендарів земельних ділянок комунальної власності; за період перебування в оренді земельних ділянок водного фонду, які розташовані на території Чутівської селищної ради, скарги щодо порушень з боку ФОП Нікітченко О.І. прав мешканців громади, громадян України до Чутівської селищної ради не надходили; Чутівська селищна рада не заперечує щодо перебування в оренді ФОП Нікітченко О.І. земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047, 5325483200:00:002:0048 з дотриманням вимог чинного законодавства.
Згідно відповіді Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 08.05.2024 року за вих. №730/10-06, у 2021 році Офісом був розроблений паспорт « ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 54,0900 га, розташоване за межами смт.Чутове на території Чутівської селищної територіальної громади Полтавського району Полтавської області».
Згідно паспорта водного об`єкта, в межах земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047 (на водному об`єкті площею водного дзеркала 54,0900 га) розташовані наступні гідротехнічні споруди: гребля, водоскидна споруда, відвідний канал. 
У межах земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047 (на водному об`єкті площею водного дзеркала 54,0900 га) захисні споруди відсутні.
У 2021 році Офісом був розроблений паспорт «Ставок «Таверівський» площею 56,2800 га, розташований за межами села Таверівка на території Чутівської селищної територіальної громади Полтавського району Полтавської області».
У межах земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 5325483200:00:002:0048 (на водному об`єкті площею водного дзеркала 56,2800 га) розташовані наступні гідротехнічні споруди: гребля, водоскидна споруда, відвідний канал.
З даної відповіді, а також з відповіді Чутівської селищної ради вбачається, що дані гідротехнічні споруди, не перебувають на балансі ні Чутівської селищної ради, ні Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, однак повністю утримуються за рахунок коштів ФОП Нікітченка О.І.
Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області у відповіді також зазначив, що згідно актів обстеження водних об`єктів, розміщених на землях Чутівської селищної ради та Таверівської сільської ради Чутівського району від 10.12.2007, орендарем проведено частковий ремонт шахтних водоскидів, зокрема влаштування передньої і бокових стін додаткової товщини та штукатурки стін шахти. Ремонт був проведений у 2007 році за власні кошти орендаря Нікітченка О.І. в сумі 85 000 гривень, про що було повідомлено Офіс в усній формі. Цей факт відображено у «Звіті про діяльність обласного виробничого управління водного господарства «Полтававодгосп» у 2007 році з питань управління і контролю за раціональним використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів по Полтавській області».
Офісом періодично проводиться моніторинг стану водних об`єктів області. При користуванні вищезазначеними водними об`єктами на умовах оренди, громадянином Нікітченком О.І. забезпечено належне утримання їх гідротехнічних споруд, систематичне проведення ремонтно-доглядових робіт та дотримання норм чинного природоохоронного законодавства. Орендар, відповідно до встановлених Держводагентством режимів роботи водних об`єктів, здійснює заходи з охорони та поліпшення екологічного стану водних об`єктів та їх експлуатації.
Інформація стосовно порушень вимог водного чи іншого природоохоронного законодавства при використанні ФОП Нікітченко О.І. земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047, 5325483200:00:002:0048 до Офісу не надходила.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача (власника спірних земельних ділянок) - Чутівської селищної ради.
В даному випадку вбачається дотримання інтересу територіальної громади, оскільки з моменту передачі у комунальну власність земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047, 5325483200:00:002:0048, гідротехнічні споруди, які мають важливе значення для підтримання екосистеми району в повному обсязі, утримуються за власний кошт ФОП Нікітченко О.І. При цьому, неналежне утримання таких гідротехнічних споруд може призвести до настання негативних наслідків, в тому числі до затоплення значної кількості земельних ділянок, як в межах, так і за межами населених пунктів.
За весь час перебування спірних земельних ділянок в оренді ФОП Нікітченка О.І. не встановлено факту порушення вимог водного чи іншого природоохоронного законодавства при використанні останнім земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами 5325455100:00:004:0029, 5325483200:00:002:0047, 5325483200:00:002:0048. 
Орендна плата за користування спірними земельними ділянками сплачується ФОП Нікітченко О.І. у розмірі 5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що перевищує середній розмір орендної плати від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Суд також зазначає, що плата за користування водним об`єктом на умовах оренди складається з орендної плати за використання земельної ділянки та орендної плати за використання водного об`єкту.
Орендна плата за використання земельної ділянки встановлюється Податковим кодексом України (глава 288), згідно п. 288.5 якого передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.
Орендна плата за водний об`єкт вираховується відповідно до Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 травня 2013 року № 236.
З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2007 року між Чутівською районною державною адміністрацією та ФОП Нікітченко Олексієм Івановичем укладено договори оренди водних об`єктів: площею 17,3 га, з метою риборозведення, вирощення і вилову риби, що розташований на землях Таверівської сільської ради Чутівського району; площею 9,2 га, з метою риборозведення, вирощення і вилову риби, що розташований на землях Чутівської селищної ради Чутівського району; площею 68,3 га, з метою риборозведення, вирощення і вилову риби, що розташований на землях Таверівської сільської ради Чутівського району, які прокурором не оспорюються.
Вищевказані договори зареєстровані у Чутівській районній державній адміністрації, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено відповідні записи. 
Як пояснив в судовому засіданні представник ФОП Нікітченка О.І., а також ФОП Нікітченко О.І., оплата за користування земельною ділянкою водного фонду здійснюється окремо від оплати за користування водними об`єктами. 
Отже, дані обставини доводять відсутність порушених прав та інтересів територіальної громади.

У постанові Верховного Суду від 29 серпня 2023 року у справі № 910/5958/20 колегія суддів Касаційного господарського суду ВС зазначила, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

В постанові Об"єднаної палати ВС у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 року у справі № 910/12787/17 зроблено наступний висновок:
За змістом статей 203, 215, 217 ЦК України оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття “заінтересована особа” такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.
Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину.
Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша законна реалізація заінтересованою особою її прав.
Самі по собі дії осіб щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.
Об"єднана палата ВС зазначила, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме підтвердити, що її права та законні інтереси, як заінтересованої особи, порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого він не є, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд має – перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.
Порушенням розуміється такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Об"єднана палата ВС у складі суддів Касаційного господарського суду вбачає за доцільне відступити від висновку, викладеного у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 904/8902/17, в частині наявності підстав та правомірності задоволення позову про визнання недійсними умов договору, стороною якого позивач не є, без дослідження і встановлення обставин порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача внаслідок укладання оспорюваного договору.
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 27.04.2021 р. у справі № 917/670/20 та від 13.05.2021 р. у справі № 910/6393/20.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у справі 910/12787/17 від 16.10.2020 року було надано наступні правові висновки:
1) особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта та відновлення порушених прав.
Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Конституція гарантує можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагається, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим – тобто порушення дійсно повинно мати місце і стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів позивача. Отже, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа (а це кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі).
Якщо дії сторін договору просто здаються заінтересованій особі неправомірними – такі не можуть бути оспорені в суді, без доведення порушення права заінтересованої особи.
2) Відсутність порушеного права чи інтересів позивача спірними договорами є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
На обґрунтування цього твердження Об"єднана палата ВС/КГС зазначила, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача оспорюваними правочинами (їх частинами) є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).

Враховуючи те, що судом у даній справі не встановлено порушень вимог чинного законодавства при передачі в оренду ФОП Нікітченко О.І. земельних ділянок водного фонду з кадастровими номерами: 5325455100:00:004:0029; 5325483200:00:002:0047; 5325483200:00:002:0048 для рибогосподарських потреб, а також не встановлено порушень укладеними договорами оренди земельних ділянок водного фонду від 13.02.2007 р. прав та інтересів Чутівської селищної об`єднаної територальної громади в особі Чутівської селищної ради (позивача), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок водного фонду від 13.02.2007 р.: щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5325483200:00:002:0048, площею 80,6 га, що розташована на території Чутівської селищної ради (колишня Таверівська сільська рада); щодо земельної ділянки, кадастровий номер №5325483200:00:002:0047, площею 34,41 га, що розташована на території Чутівської селищної ради (колишня Таверівська сільська рада); щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5325455100:00:004:0029 площею 59,58 га, що розташована на території Чутівської селищної ради.
Як похідні вимоги від вимоги про визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок водного фонду від 13.02.2007 року, не підлягають також задоволенню вимоги про скасування державної реєстрації права оренди ФОП Нікітченко О.І. на земельні ділянки водного фонду: кадастровий номер 5325483200:00:002:0048, площею 80,6 га (номер запису 30294935); кадастровий номер №5325483200:00:002:0047, площею 34,41 га (номер запису 30290995); кадастровий номер №5325455100:00:004:0029, площею 59,58 га (номер запису 30293400), які розташовані на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.
Водночас у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування розпоряджень Чутівської РДА: від 24.10.2007 року № 625; від 24.10.2007 року № 626; від 24.10.2007 року № 627 "Про розгляд та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою водного фонду" та визнання недійними договорів оренди земель водного фонду від 13.02.2007 року, укладених Чутівською державною адміністрацією Полтавської області та ФОП Нікітченко О.І.: щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5325483200:00:002:0048, площею 80,6 га, що розташована на території Чутівської селищної ради (колишня Таверівська сільська рада); щодо земельної ділянки, кадастровий номер №5325483200:00:002:0047, площею 34,41 га, що розташована на території Чутівської селищної ради (колишня Таверівська сільська рада); щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5325455100:00:004:0029 площею 59,58 га, що розташована на території Чутівської селищної ради, відсутні підстави для повернення ФОП Нікітченко О.І. земельних ділянок Чутівській селищній раді.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на прокурора.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя Солодюк О.В.