Справа № 561/1153/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року           с-ще Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
судді –       Світличного Р.В.,
за участю секретаря –     Савич Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Зарічне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
07 серпня 2024 року до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 82512,55 грн, судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 7100,00 грн.
На обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 31 січня 2018 року між AT «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №500644802, відповідно до умов якого AT «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 99844,80 грн строком кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 16,99 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 82512,55 грн. 20 вересня 2021 року між AT «Альфа-Банк»» та TOB «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором. Таким чином, TOB «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №500644802 від 31 січня 2018 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав TOB «ФК «Еліт Фінанс», а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі.
Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2025 року цю зупинену справу було прийнято до свого провадження після відставки судді.
Ухвалою судді від 14 квітня 2026 року провадження у справі поновлено, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач є таким, що отримав копію ухвали 15 квітня 2026 року в електронному кабінеті, відзиву на позовну заяву не подано.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що 31 січня 2018 року між AT «Альфа- Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 500644802, відповідно до умов якого AT «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 99844,80 грн строком кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 16,99 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 82512,55 грн. 
Згідно договору факторингу від 20 вересня 2021 року між AT «Альфа-Банк»» та TOB «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором. Таким чином, TOB «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №500644802 від 31 січня 2018 року. 
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав TOB «ФК «Еліт Фінанс», а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі.
Відповідно до витягу з Додатку 1-1 від 20 вересня 2021 року до Договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року TOB «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 82512,55 грн.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 20 вересня 2021 року за відповідачем рахується заборгованість за договором № 500644802 від 31січня 2018 року , яка складає 87542,19 грн.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору.
Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк.
Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит.
Доказів погашення заборгованості ОСОБА_1 суду не надано. 
Таким чином вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 500644802 від 31січня 2018 року грунтується на законі та підлягає до задоволення.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.
Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18, від 31 серпня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року в справі №734/2313/17.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Такі послуги адвоката, як надання первинної консультації замовнику у справі, тривалістю 1 год., вартістю 1000,00 грн, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, тривалістю 3 год., вартістю 3000,00 грн, підготовка та подання позовної заяви, тривалістю 3,1 год., вартістю 3100,00 грн, що в сумі складає 7100,00 грн є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними.
Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача повинен становити 1000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 – 265, 273 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором №500644802 від 31 січня 2018 року у розмірі 82512,55 грн (Вісімдесят дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень п`ятдесят п`ять копійок). 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 3028,00 грн (Три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 1 000 (Одну тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Еліт Фінанс», код ЄДРПОУ: 40340222, місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

 Суддя:        Р.В. Світличний