Справа № 379/572/26
Провадження № 2/401/1496/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Яцини А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодськ Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»,-

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2026 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернувся до Таращанського районного суду Київської області із позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 32 698,70 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 лютого 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 5313908 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою сторони погодили умови договору, а саме: тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 7 000,00 грн (п. 1.2 Договору); строк кредиту 360 дні з 13 лютого 2025 року по 08 лютого 2026 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п. 1.3 Договору). На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. 
Відповідно до зазначених вище умов Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 7 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору 30 жовтня 2025 року до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до Договору факторингу № 30/10/2025 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 25 982,20 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 999,99 грн, заборгованість за процентами – 15 482,21 грн, штрафні санкції – 3 500,00 грн. 
Станом на дату укладання Договору факторингу строк дії Договору № 5313908 від 13 лютого 2025 року не закінчився, тому в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 31 жовтня 2025 року по 08 лютого 2026 року (101 календарний день) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 6 716,50 грн. 
Таким чином, заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 22 198,71 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 15 482,21 грн, проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 6 716,50 грн). (а.с. 2-28)
Ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області від 01 квітня 2026 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, матеріали цивільної справи отримано судом 28 квітня 2026 року. (а.с. 200-201, 206)
Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 травня 2026 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». (а.с. 216-217)
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник позивача ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с. 27)
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення, яке повернулося до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. (а.с. 225)
Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи положення ч. 7 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. 
При таких обставинах, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів.
Представник третьої особи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. (а.с. 222) 
Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 13 лютого 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено Договір № 5313908 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «69250». Згідно умов Кредитного договору сума кредиту склала 7 000,00 грн, який надається строком на 360 днів, з періодичністю платежів - кожні 30 днів, з стандартною процентною ставкою 0,95 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Терміни та дата останнього платежу по кредиту визначено 07 лютого 2026 року, про що зазначено в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до Договору. (а.с. 133-162, 164-168)
З інформаційної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-0311 від 03 листопада 2025 року вбачається, що відповідно до договору про переказ коштів № ФК-П-19/03-01 13 лютого 2025 року було успішно перераховано кошти у розмірі 7 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 651893454, що свідчить про виконання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» взятих на себе за кредитним договором зобов`язань. (а.с. 125)
Внаслідок невиконання умов Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5313908 від 13 лютого 2025 року заборгованість за договором на дату відступлення права вимоги (30 жовтня 2025 року) становить 25 982,20 грн, яка складається з: 6 999,99 грн – заборгованості за тілом кредиту, 15 482,21 грн - заборгованості за процентами, заборгованості по штрафним санкціям – 3 500,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. (а.с. 172-180)
30 жовтня 2025 року до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», відповідно до укладеного Договору факторингу № 30/10/2025, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 25 982,20 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 6 999,99 грн, заборгованість за відсотками – 15 482,21 грн, заборгованість за штрафом/пенею – 3 500,00 грн що підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 30 жовтня 2025 року, витягом з реєстру боржників від 30 жовтня 2025 року, платіжною інструкцією № 6433 від 31 жовтня 2025 року про оплату за договором факторингу № 30/10/2025 та повідомленням про відступлення права грошової вимоги, адресованому відповідачу. (а.с. 38, 104-124, 169-170, 186-189)
З пункту 1.1 Договору факторингу № 30/10/2025 від 30 жовтня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вбачається, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Аналіз положень укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» договору свідчить про те, що до позивача за вказаним договором перейшло право грошової вимоги не тільки за існуючими на момент укладення договору розмірами заборгованості, а й за вимогами, право на одержання яких належить ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» проте, на момент відступлення права вимоги ще не виникли.
За період з 31 жовтня 2025 року по 08 лютого 2026 року позивачем нараховані проценти за 101 календарний день в межах строку договору в розмірі 6 716,50 грн, враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 30/10/2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», як фактором, строк Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5313908 від 13 лютого 2025 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 5313908. (а.с. 181-183)
Таким чином, враховуючи що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» мало право нараховувати відповідачу, який не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, проценти за користування кредитом в розмірі 0,95 % на день протягом строку кредитування, який становить 360 днів, суд приходить до висновку що позивач після відступлення права вимоги за укладеним з відповідачем договором обґрунтовано нарахував боржнику заборгованість у вигляді процентів за 101 день в розмірі 6 716,50 грн, а тому наявні підстави для їх стягнення з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Згідно ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У договорі, укладеному з відповідачем, сторонами погоджено всі його істотні умови. Договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. При дослідженні, наданих позивачем, розрахунків заборгованості за договором з усіма їх складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначені розрахунки зроблено у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджують порушення відповідачем обов`язків щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування цими коштами.
Надані позивачем розрахунки заборгованості за договорами в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України не спростовані відповідачем.
Відступлення права вимоги підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, платіжною інструкцією про проведення оплати за договором факторингу, витягом з реєстру боржників за договором факторингу, що містить інформацію про відповідача (його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості).
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Таким чином, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. 
Отже, вирішуючи спір, суд, оцінивши надані докази та встановивши, що відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов`язання, не сплатив заборгованість за укладеним договором, ні новому, ні попередньому кредитору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 29 198,70 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 999,99 грн, заборгованість за процентами – 15 482,21 грн, нараховані позивачем проценти за 101 календарний день – 6 716,50 грн, тому позовні вимоги в цій частини підлягають задоволенню.
Водночас, вимоги позивача у частині стягнення з відповідача штрафу/пені в розмірі 3 500,00 грн не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновки, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України, що викладено в постановах від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69).
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Зважаючи на викладене, враховуючи, що кредитний договір укладений 13 лютого 2025 року, підстави для стягнення штрафу/пені відсутні.
При поданні позову позивачем заявлено вимогу про відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.
Визначаючи розмір понесених витрат, суд виходить з наступного.
За ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов’язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
На підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем до позовної заяви було долучено: договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М., заявку № 16731 від 23 лютого 2026 року, акт прийому-передачі виконаних робіт від 23 березня 2026 року № 16731, рахунок на оплату № 16731-23/03-2026 від 23 березня 2026 року, ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 2156015, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, з яких вбачається, що адвокатом були надані такі види правової допомоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»: 
- надання первинної усної консультації та роз`яснень з правових питань – 0,5 години 440,00 грн; 
- дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи - 1 година 840,00 грн; 
- аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції – 0,5 години 440,00 грн;
- підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом - 1 година 840,00 грн;
- письмова юридична консультація, складання письмового консультативного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів - 1 година 840,00 грн;
- проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне створення необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складання, оформлення та направлення адвокатських запитів - 1 година 840,00 грн;
- складання позовної заяви - 2 години 1 640,00 грн;
- складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви - 1 година 840,00 грн;
- складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду справи (відповідь на відзив), письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо - 2 години 1 640,00 грн;
- представництво інтересів клієнта, у тому числі участь у судових засіданнях - 2 години 1 640,00 грн. Загальна сума 10 000,00 грн. (а.с. 33-35,41, 127-129, 163, 171, 184-185)
Відповідачем ОСОБА_1 до суду не подавалося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Так, у своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги ґрунтуються на праві грошової вимоги та кредитних відносинах. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Справа є малозначною, її розгляд здійснено судом в судовому засіданні без присутності учасників справи.
Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об’єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 10 000,00 грн є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат.
Враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про компенсацію витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об’єм справи та зміст процесуальних дій, вчинених адвокатом.
В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а у разі часткового задоволення позову - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 465,00 грн (89,30 %) та судовий збір у розмірі 2 377,52 грн (89,30 %).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договір № 5313908 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2025 року заборгованість у розмірі 29 198 (двадцять дев`ять тисяч сто дев`яносто вісім) грн 70 к., яка складається з: 6 999 грн 99 к. – заборгованості за тілом кредиту, 15 482 грн 21 к. – заборгованості за процентами, 6 716 грн 50 к. – заборгованості по нарахованим позивачем процентам за 101 календарний день. 
В задоволенні щодо решти заявлених вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» 4 465 (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн 00 к. судових витрат на професійну правничу допомогу та 2 377 (дві тисячі триста сімдесят сім) грн 52 к. судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 7, прим. 2, м. Київ;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 42753492, адреса: вул. Дніпровська Набережна, буд. 25 прим. 318, м. Київ.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області       Н.Л.Волошина