Справа № 362/9746/25 
Провадження № 1-кп/362/386/26 

ВИРОК
Іменем України
18.05.2026 м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
представника потерпілого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 12025111140000525 від 01.08.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олександрія Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта середня-технічна, неодружений, неофіційно працює будівельником, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_6 , розуміючи, що на території України діє воєнний стан, 24.02.2025 (більш точного часу не встановлено) перебував у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де в одній із кімнат будинку побачив пилосос марки «Karcher WD 3P V-17/4/20», шабельну пилку марки «Stanley FatMax FME360», що належать ОСОБА_8 . Тоді у ОСОБА_6 виник прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу таємно викрав пилосос марки «Karcher WD 3P V-17/4/20», шабельну пилку марки «Stanley FatMax FME360». Потім ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 5715, 02 гривень.
ОСОБА_6 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу і викраденого. Щиро розкаявся, просив суд суворо не карати і врахувати той факт, що добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду. 
Показання ОСОБА_6 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій. 
Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.
Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_6 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд виходить з такого.
Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, водночас суд враховує, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та/або у лікаря-психіатра не перебуває, з посередніми характеристиками за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, особи винного, який добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду, позиції прокурора, потерпілого та його представника, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. 
Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні. 
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, цивільний позов не заявлявся. 
Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - у порядку ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Речові докази після набрання вироком законної сили: 
-пилосос марки «Karcher WD 3P V-17/4/20», шабельну пилку марки «Stanley FatMax FME360», які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 відповідно до письмової розписки від 13.01.2025, - залишити у його власності;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1