Справа № 507/255/26
Провадження № 2/507/273/2026
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"08" травня 2026 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – Дюдюна О.В.,
при секретарі судового засідання – Сироти Я.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Любашівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно – 
ВСТАНОВИВ:
 
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач – ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок вони придбали разом з померлим чоловіком.
 
Вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 . В подальшому їй стало відомо, що її син ОСОБА_2 , теж вважається спадкоємцем, який фактично прийняв частину вказаного житлового будинку, оскільки в ньому зареєстрований, хоча фактично в будинку не проживав, а проживав разом зі своєю сім`єю в  АДРЕСА_2 .
 
23 травня 2025 року, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину після померлого чоловіка. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно, оскільки як зазначила нотаріус її син ОСОБА_2 не відмовився від свого права на спадщину, протягом строку, встановленого чинним законодавством та є таким, що прийняв спадщину, після смерті батька на частку. У зв`язку з цим нотаріус рекомендував звернутися до суду з питання про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем та неприйняття ним спадщини в установленому законом порядку.
 
Просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .
 
В судовому засіданні позивач вимоги підтримала та вказала, що починаючи з 2006 року їх з померлим чоловіком син ОСОБА_2 , за місцем відкриття спадщини, а саме за адресою АДРЕСА_1 не проживає, хоча зареєстрований. У зв`язку з чим він фактично спадщину не прийняв, із заявою про її прийняття не звертався, а тому не являється згідно вимог діючого законодавства особою, яка фактично прийняла спадщину. 
 
Представник позивача – адвокат Жмурко С.Л. в судовому засіданні, вимоги позивачки підтримала просила їх задовольнити та вказала, що син ОСОБА_2 , який являється відповідачем по справі, за місцем відкриття спадщини, а саме за адресою АДРЕСА_1 не проживає з 2006 року, хоча зареєстрований. Згідно довідки від 04.07.2025 року, виданої АОСББ «Гвардійська» Миколаївської області м. Первомайська, вул. Гвардійської, 1, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим він фактично спадщину не прийняв, із заявою про її прийняття не звертався, а тому не являється згідно вимог діючого законодавства особою, яка фактично прийняла спадщину.
 
Відповідачі: 
ОСОБА_2 про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовою довідкою та довідками про доставку електронного листа, але в судове засідання не з`явився надав до суду письмову заяву у якій вказує, що він зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 приблизно з 2006 року оскільки проживає з родиною за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 . Його матір ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем, його батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті та проживає по теперішній час, за адресою АДРЕСА_1 . Вказав, що спадщину після смерті батька не прийняв, та наміру прийняти не має. Просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.51).
Представник Любашівської селищної ради Жосан І.В, в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 06 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку. (а.с. 47).
Ухвалою від 09 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.53). 
Ухвалою від 02 квітня 2026 року залучити Любашівську селищну раду в якості співвідповідача по справі (а.с.57). 
Здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 1 статті 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.21).
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, №81280219, заведена спадкова справа №123/2025 після смерті ОСОБА_3 (а.с.11).
Як вбачається з листа нотаріуса від 23 травня 2025 року № 334/02-14, позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на все спадкове майно, належне ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, оскільки їх син ОСОБА_2 , який зареєстрований за місцем відкриття спадщини, а саме АДРЕСА_1 , не відмовився від свого права на спадщину, протягом строку, встановленого чинним законодавством та відповідно до статті 1268 ЦК України є таким що прийняв спадщину, після смерті батька в частці. У зв`язку з цим нотаріус рекомендував звернутися до суду з питання про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем та не прийняття ним спадщини в установленому законом порядку. (а.с. 8)
 
Встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на: 
- житловий будинок літ. «А» загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею 38,2 кв.м., із господарськими будівлями: літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «Д», колодязь №І, мощення – №ІІ, огорожа - № 1-4, який розташований : АДРЕСА_1 , загальною вартістю 128223 грн., та підтверджується договором купівлі-продажу від 23 квітня 1988 року.
 
Згідно інформації з Довідки Любашівської селищної ради від 20 травня 2025 року № 025-20/11/05-907, разом з померлим ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані – дружина ОСОБА_1 , та син ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої АОСББ «ГВАРДІЙСЬКА» вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.41).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.
Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої АОСББ «ГВАРДІЙСЬКА» вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.41).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що відповідач ОСОБА_2 , який являється, сином позивачки ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 не проживає з ними близько 16-17 років. На день смерті батька також не проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, факт не проживання за вказаною адресою підтверджується і поясненнями, які надав сам відповідач ОСОБА_2 (а.с.51).
Таким чином дослідженими в судовому засіданні доказами, підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації протягом достатньо тривалого часу, в тому числі станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його реєстрація у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті батька за адресою реєстрації.
Дана позиція узгоджується з постановами Верховного Суду: від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17 (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19).
Судом встановлено, що фактично все спадкове майно, після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла ОСОБА_1 .
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. 
З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат між сторонами 
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 29, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Любашівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок літ. «А» загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею 38,2 кв.м., із господарськими будівлями: літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «Д», колодязь №І, мощення № ІІ, огорожа - № 1-4, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 128223 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:          О.В. Дюдюн