1-кп/130/135/2026 
130/4071/25

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025020080000201 від 04.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, із професійно-технічною освітою, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, востаннє 14.03.2025 вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, який 08.05.2025 ухвалою Вінницького апеляційного суду було змінено в частині призначення покарання, засуджено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 2 місяці, звільненого на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 08.01.2026 згідно ч. 9 ст. 59 КВК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
також за участі сторін кримінального провадження – прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_3 , 
захисника ОСОБА_5 , 

УСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , будучи обізнаним у тому, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє - Законом України від 15 липня 2025 року № 4524-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 14 липня 2025 № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб (тобто до 11 листопада 2025), вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 01.09.2025 приблизно о 12:00 ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , вирішив незаконно проникнути до домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що у будинку нікого немає.
З метою реалізації своїх злочинних дій, ОСОБА_3 зайшов на неогороджену парканом територію вищевказаного домоволодіння та, підійшовши до житлового будинку, через незачинені вхідні двері проник всередину, де в одній із житлових кімнат виявив належні потерпілому ОСОБА_6 речі, а саме: електричну настільну плиту ТМ «Ergo IHP-1501», акустичну систему ТМ «Logitech Z523», каблучку виготовлену із срібла 925 проби з вставками каменів «фіаніт», вагою 1,38 гр, браслет виготовлений із срібла 925 проби, вагою 4,32 гр, каблучку виготовлену із недорогоцінного металу з вставкою недорогоцінного каміння, браслет виготовлений із недорогоцінного металу.
В цей час у ОСОБА_3 виник єдиний умисел на крадіжку вище перерахованих речей, якими він вирішив незаконно заволодіти у різний період часу.
Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, з єдиним умислом на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у вищезазначеному будинку, таємно викрав електричну настільну плиту ТМ «Ergo IHP-1501», ринковою вартістю 1113,60 грн, каблучку виготовлену із срібла 925 проби з вставками каменів «фіаніт», вагою 1,38 гр, ринковою вартістю 3270,24 грн, браслет виготовлений із срібла 925 проби, вагою 4,32 гр, ринковою вартістю 818,01 грн, каблучку виготовлену із недорогоцінного металу з вставкою недорогоцінного каміння, ринковою вартістю 165,57 грн, браслет виготовлений із недорогоцінного металу ринковою вартістю 98,14 грн, з якими з місця злочину зник та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 02.09.2025 приблизно о 13:00, розуміючи, що його діяння є безкарні, переслідуючи мету швидкого збагачення, діючи таємно, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знову проник до вищевказаного будинку та викрав акустичну систему ТМ «Logitech Z523», ринковою вартістю 1274,00 грн, з якою з місця злочину зник та у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 6 739, 56 грн.
II. Стаття (частина) закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла та вчинена в умовах воєнного стану.
III. Позиція обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що злочин вчинив за указаних у обвинувальному акті обставин. Пояснив, що дійсно 01.09.2025 в АДРЕСА_2 , переконавшись, що господаря в будинку немає, викрав з нього: електричну настільну плиту, акустичну систему та ювелірні прикраси. Наступного дня він викрав з цього ж будинку акустичну систему. З сумою та кількістю викраденого погоджується. Усі речі в нього вилучили працівники поліції. При призначенні покарання покладається на розсуд суду. 
IV. Позиція потерпілого. 
Розгляд справи за заявою потерпілого проведено у відсутність потерпілого, на підставі ст. 325 КПК України. 
V. Позиція суду щодо порядку розгляду справи.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Водночас, відповідно до частин 1 та 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
При цьому, згідно з ч. 6 цієї статті, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду в повному обсязі визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_4 вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, документів щодо судових витрат та речових доказів. Обвинувачений та захисник з такою позицією прокурора погодилися. 
Суд, ураховуючи повне визнання вини обвинуваченою, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обмежився лише допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого, а також документів щодо судових витрат та речових доказів. 
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
VІ. Обставини які пом`якшують або обтяжують покарання. 
На підставі ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття. 
Обставин, які передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає рецедив злочинів. 
VIІ. Мотиви призначення покарання. 
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого визнається винуватим обвинувачений, згідно ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин. 
Щодо особи обвинуваченого, ОСОБА_3 громадянин України, раніше неодноразово судимого, востаннє 14.03.2025 вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, який 08.05.2025 ухвалою Вінницького апеляційного суду було змінено в частині призначення покарання, засуджено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 2 місяці, звільненого на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 08.01.2026 згідно ч. 9 ст. 59 КВК України, за місцем проживання характеризується позитивно. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває та за лікуванням не звертався, військовозобов`язаний (а.с.36- 53). 
Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також беручи до уваги те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а тому суд прийшов до висновку призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкремінованої статті. Оскільки, на думку суду, за встановлених обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті та справедливим, а звільнення від покарання з випробуванням, буде не ефективним та не сприятиме його виправленню, оскільки обвинувачений, будучи неодноразово судимий, в короткий час після відбуття покарання за попередній злочин, вчинив новий умисний тяжкий злочин. 
VIIІ. Рішення щодо речових доказів.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши заходи забезпечення застосовані ухвалами слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.09.2025 (а.с.54-67).
ІX. Рішення про відшкодування процесуальних витрат
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути документально підстережені процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 9722,44 грн (а.с.68-71). 
X. Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. В судових дебатах прокурор про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляв, відповідно суд, дотримуючись принципу змагальності сторін, вирішувати таке питання з власної ініціативи не має права.
Цивільний позов не заявлявся. 
Керуючись статтями 369, 373, 374 КПК України, Суд 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 
Строк покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу його затримання в порядку виконання цього вироку, після набрання ним законної сили. 
Заходи забезпечення застосовані ухвалами слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.09.2025 у виді накладення арешту на речові докази - скасувати.
Речові докази, що знаходиться на зберіганні в ВП № 2 Вінницького РУП ГУПН у Вінницькій області, а саме: - слід одорологічного походження із носієм (перехідник чорного кольору), який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України PSP 1455963 – знищити;
Предмет чорного кольору квадратної форми, що нагадує колонку, який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України QYH 0069633; - електричну плиту ТМ «Ergo», яку поміщено до спеціального пакету Національна поліція України QYH 0069634; -2 колонки ТМ «Logitech», які поміщено до спеціального пакету Національна поліція України QYH 0069635 – повернути потерпілому ОСОБА_6 ; 
Речові докази, що знаходиться на зберіганні в Відділенні №220/01 АТ «Укргазбанк» (м. Вінниця, вул. І. Бевза, 34), а саме: один опечатаний пакунок (спеціальний пакет НПУ № HYQ 0124630, який містить: каблучку № 1, яку поміщено до спеціального пакету Національна поліція України PSP 1455966; -каблучку № 2, яку поміщено до спеціального пакету Національна поліція України PSP 1455967; -ланцюжок № 1, який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України PSP 1455964; -ланцюжок № 2, який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України PSP 1455965 – повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 9722,44 грн. 
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7