ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 127/37596/25 
Провадження № 2/131/53/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2026 р. м. Іллінці 

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Олексієнка О.Ю., за участю секретаря судового засідання Демчишиної О.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 простягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.07.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4812732 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису.
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 20000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 15.07.2024 року по 10.07.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1,5 % у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. 
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. 
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 20000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку.
31.03.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 31-1/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до укладеного Договору факторингу від 31.03.2025 року № 31-1/03/2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4812732 від 15.07.2024 року загальна сума заборгованості склала 108000,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 20000,00грн., заборгованості за процентами - 78000,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 10000 грн.
При цьому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 31.03.2025 року донараховано відсотки за (100 календарних днів); 20000 грн * 1,5 % = 300 грн* 100 календарних дні - 30000 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції». 
Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «Українські фінансові операції», ані на рахунки первісного кредитора. 
Відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4812732 від 15.07.2024 року загальною сумою 128000 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 20000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 78000 грн.; 20000 грн * 1,5 % = 300 грн* 100 календарних днів - 30000 грн., відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції».
Позивача просить стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 4812732 від 15.07.2024, в розмірі 128000 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 20000 гривень; заборгованість за нарахованими процентами первісним кредитором - 78000 гривень, заборгованість за нарахованими процентами позивача - 30000 гривень та судові витрати.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26 січня 2026 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач ОСОБА_1 у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи шляхом надсилання поштової повістки рекомендованим повідомленням.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2026 року здійнено перехід з розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, натомість в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи шляхом надсилання поштової повістки рекомендованим повідомленням та оголошенням на сайті суду, не повідомивши про причини своєї неявки.
Так, згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та враховуючи положення ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити частково із наступних підстав.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
15.07.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4812732 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпис
На умовах, встановлених Договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 20000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 15.07.2024 року по 10.07.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1,5 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. 
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , виконало та надало відповідачу кредит в сумі 20000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «Універсал банк», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «Пейтек».
Крім того, відповідно до ухвали суду про витребування доказів, АТ «Універсал банк» надав інформацію в якій підтвердив про належність відповідачу ОСОБА_1 платіжної картки № НОМЕР_1 та зарахування коштів на зазначену картку 15.04.2024 року в розмірі 20000грн.
Відповідно до розрахуноку заборгованості за договором № 4812732 від 15.07.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 31.03.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 108000,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 20000,00грн., заборгованості за процентами - 78000,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 10000 грн.
31.03.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 31-1/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до укладеного Договору факторингу від 31.03.2025 року № 31-1/03/2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4812732 від 15.07.2024 року загальна сума заборгованості склала 108000,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 20000,00грн., заборгованості за процентами - 78000,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 10000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Українські фінансові операції» за договором № 4812732 про надання споживчого кредиту від 15.07.2024 року вбачається, що позивач донарахував відсотки за користування грошовими коштами: 30000,00 грн., а саме за 100 календарних днів (01.04.2025 - 09.07.2025) 20000 грн * 1,5 % = 300 грн* 100 календарних дні - 30000 грн.
За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.ч.1, 2ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1ст. 1056-1 ЦК України).
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 561/77/19 від 16.12.2020 зазначено, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 8, 12 ст. 11 Закону України"Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 233/1876/17 від 31.07.2019 зазначено, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц від 25.05.2021 аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту відповідач підписала паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором 16744 чим підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.
На виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано наступний одноразовий ідентифікатор 16744, для підписання Кредитного договору № 4812732 від 15.07.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Таким чином, розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 20000 грн., підтверджений належними та допустимими доказами.
Щодо доведеності розміру заборгованості по відсоткам, суд приходить до наступного висновку.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором відповідача ОСОБА_1 становить 128000 грн., яка складається з: 20000 грн. заборгованості за тілом кредиту; 78000 грн. нарахованих процентів первісним кредитором (період з 15.07.2024 року по 31.03.2025 року), ставка 1,5 %; 30000 грн. нарахованих процентів ТОВ «Українські фінансові операції» за 100 календарних дні (період з 01.04.2025 - 09.07.2025ставка 1,5 %).
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 було доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023).
Згідно пункту 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» № 3498-IX, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон набрав чинності 24.12.2023.
Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.
Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження максимального розміру денної процентної ставки, а тому в період часу з 24.12.2023 до 22.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки має становити 2,5 %, в період часу з 23.04.2024 до 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки має становити 1,5 %, а з 21.08.2024- максимальний розмір денної процентної ставки – 1 %.
При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки) поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Вказане свідчить про те, що у випадку продовження дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.
З огляду на зазначене, за період з 15.07.2024 по 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 % в день, а в період з 21.08.2024 по 09.07.2025 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 % в день.
Розрахунок заборгованості по процентам за кредитним договором № 4812732 від 15.07.2024 періоди:
з 15.07.2024 по 20.08.2024 (1,5 %) (37 днів) 20000 х 1,5 % = 300 х 37 = 11100 грн;
з 21.08.2024 по 31.03.2025 (1 %) (223 днів) 20000 х 1 % = 200 х 223 = 44600 грн.
з 01.04.2025 по 09.07.2025 (1 %) (100днів) 20000 х 1 % = 200 х 100 = 20000 грн.
Таким чином, слід стягнути з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість по процентам в розмірі 75700 грн., яка складається 55700,00 грн. нарахованих процентів первісним кредитором (період з 15.07.2024 по 31.03.2025); 20000,00 грн нарахованих процентів ТОВ «Українські фінансові операції» за 100 календарних дні (період з 01.04.2025 по 10.07.2025, тобто в межах строку кредитування 360 днів (пункт 1.3)).
Враховуючи викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 95700,00 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, суд доходить до такого.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн позивачем надано договір № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року; додаткову угоду № 1 від 09.12.2025 року до договору № 01/08/2024-А; АКТ № 4812732 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору, відповідно до якого адуокат Дідух Є. О. надавав правову допомогу ТОВ «Українські фінансові операції» загальною вартістю 10000 грн.
Оскільки позов задоволено частково (95700/128000 *100 = 74,77%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1990,56 грн. судового збору, виходячи з розрахунку (2662,40 грн.*74,77%) та 7476,56 грн. витрат на професійну правничу допомогу (10000 грн *74,77%).
Керуючись ст. ст.2-13,89,259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 4812732 від 15.07.2024 загальною сумою 95700,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 20000,00 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 55700,00 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ ТОВ «Українські фінансові операції» - 20000,00 грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1990,56 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7476,56 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», адреса місця знаходження: 04070, м. Київ, вул. Глибочицька, 40, приміщення 19 літ. «Н», «П» код ЄДРПОУ 40966896.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області	  	Олександр ОЛЕКСІЄНКО