Справа № 347/482/26
Провадження № 2/347/539/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року Косівський районний суд Івано-Франківської області 
в складі головуючої судді Драч Д.С., 
за участі секретаря Атаманюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

25.02.2026 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 cepпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Уторопської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, підтвердженням чого є Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.02.2026 року (а.с.6).
Позивач зазначає, що в цьому шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.07.2016 року (а.с.10) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.04.2019 року (а.с.12).
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що вони з відповідачем спільно проживали як подружжя до березня 2023 року, після чого фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Протягом останніх півтора року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та обов`язки подружжя, втрата сторонами почуттів взаємної любові і підтримки. Кожен із них фактично живе окремим життям та власними інтересами, у зв`язку з чим сім`я остаточно припинила своє існування. 
На переконання позивачаподальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, тому позивач вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.
Позивач вказує, що на даний час вона разом із їхніми спільними малолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 18 від 19.02.2026 року (а.с.14).
Після розірвання шлюбу діти й надалі проживатимуть разом з позивачем.
За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі – справи про розірвання шлюбу.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України).
Відповідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).
Ухвалою Косівського районного суду від 02.03.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано термін для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідач не надсилав до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з огляду на нижче наведене.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу.
Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11: охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Крім того, позивач просить залишити на проживання із нею неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За змістом ст.160 СК України: місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Діти сторін не досягли десятирічного віку, а тому місце їх проживання визначається за згодою батьків. 
За відсутності спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей із їхніми батьками – суд може вирішити питання про залишення дитини проживати із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу (постанова Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18).
Спору між батьками щодо місця проживання їхніх неповнолітніх дітей судом не встановлено, тому вимога щодо залишення проживати дітей із матір`ю може бути задоволена. 
У разі виникнення такого спору сторони вправі звернутись з окремим позовом для його вирішення.
Прізвище після розірвання шлюбу позивач змінювати не бажає.
Позивач просить судові витрати покласти на відповідача.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем понесено витрати на сплату судового збору в сумі 1331,20 грн (а.с.17), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за правилами ст.141 ЦПК України.
На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований виконавчим комітетом Уторопської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області 08.08.2015 року, актовий запис №5.
Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати із матір`ю – ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої  за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, тобто якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Рішення суду складено 08.05.2026 року.

Суддя: Д.С. Драч