ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 676/2663/26
Провадження № 33/820/488/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. 
за участю секретаря судового засідання Романової А.В.
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
захисника Худого І.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

 
Відповідно до постанови судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 о 13:05 год. 22 березня 2026 року по вул. Миколи Гордійчука, 33, керував транспортним засобом марки «MAZDA 323» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, який зафіксовано у встановленому законом порядку за результатами огляду у КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, висновок №476 від 22 березня 2026 року, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року і закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що під час винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності судом було зроблено описку і замість дати 05 травня 2026 року було помилково вказано дату - 01 травня 2026 року. 12 травня 2026 року судом після виявлення даної описки було винесено постанову про виправлення описки у вступній частині постанови і прийнято рішення вважати вірною дату винесення постанови 05 травня 2026 року. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що пропущений 10-денний строк подачі апеляційної скарги, не з його вини, а у зв?язку з тим, що було допущено описку і тому виникла неточність у даті винесення постанови і як наслідок дата перебігу строку. Тому, вважає дану причину поважною, строк подачі апеляційної скарги підлягає поновленню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що його було безпідставно зупинено працівниками поліції, коли він рухався у місті Кам?янець-Подільському на автомобілі «МАЗДА 323».Працівники поліції перевірили документи, запитали анкетні дані, після чого виписали направлення на проведення медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння.
ОСОБА_1 зазначає, що пояснював працівникам поліції, що є військовослужбовцем, має поранення, лікується у медичних закладах. 
У направлені та протоколі було вказано, що ОСОБА_2 має розширені зіниці очей та інші ознаки сп?яніння, однак це не підтверджується доказами, оскільки на відео, яке надали працівники поліції не має факту цих ознак.
Апелянт також зазначає, що погодився на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд, але його відвезли аж у с.Скаржинці Хмельницького району, що знаходиться приблизно за 100 км від м.Кам?янець-Подільського і не є найближчим медичним закладом від міста Кам?янець-Подільського, що суперечить п.12. Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС від 09.11.2025р №1452/735 (надалі Інструкція).
Ніяких документів, що даний медичний заклад визначений для проведення медичного освідування на стан сп?яніння ні ОСОБА_1 , ні у суд працівниками поліції не було надано.
У медичному закладі було відібрано тільки зразки сечі, а крові відібрано не було. Потім проведено тільки тест з яким ОСОБА_1 не погоджувався. На вимогу провести лабораторне дослідження йому було відмовлено, що є порушенням п.п.6-7 розділу ІІІ Інструкції 
Працівниками медичного закладу було складено акт у якому відсутні ознаки сп?яніння.Більшість пунктів даного акту не було заповнено, а записи,які були зроблені,свідчать про відсутність ознак сп?яніння.
Крім того, на запит захисника провести повторне дослідження із зразків біоматеріалів, які зберігаються у медичному закладі, було відмовлено.
ОСОБА_1 вважає, що так як акт було складено неправильно, а ті ознаки,які були вказані у акті не підтверджують його стан сп?яніння, то висновок щодо результатів медичного огляду, який мав би бути складений на підставі акту є недійсним.
Так як ОСОБА_1 не був згідний із тестом, а лабораторне дослідження не проводилося, то останній самостійно здав інший аналіз сечі в іншій лабораторії, отримав результати аналізів про те, що наркотики відсутні. Даний аналіз було надано до суду першої інстанції, однак судом до уваги це не було взято.

Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Худий І.А. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав. 
Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Худого І.А., які просили задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.
Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.
Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
22 травня 2026 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся досуду запеляційною скаргою на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити з тих підстав, що судом першої інстанції було зроблено описку і замість дати 05 травня 2026 року було помилково вказано дату - 01 травня 2026 року. 12 травня 2026 року судом після виявлення даної описки було винесено постанову про виправлення описки у вступній частині постанови і судом прийнято рішення вважати вірною дату винесення постанови 05 травня 2026 року, а тому, оскільки було допущено описку, виникла неточність у даті винесення постанови і як наслідок дата перебігу строку, у зв`язку з чим первинно подану апеляційну скаргу було повернуто апеляційним судом.
Відповідно до наданих матеріалів справи, постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року виправлено описку допущену у вступній частині постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, а саме постановлено вважати вірною дату винесення постановить 05 травня 2026 року, замість не вірно вказаної дати 01 травня 2026 року.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний судвизнає наведені обставини поважними причинамипропуску строкуапеляційного оскарженнята, враховуючи, що такий пропуск не є значним, з метоюефективного таналежного забезпеченняправа особина доступдо правосуддя,необхідно поновитиапелянту строкапеляційного оскарженняпостанови судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницькоїобластівід 05 травня 2026 року.
Щодо оскарження постанови по суті.
Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує факт його перебування у стані наркотичного сп`яніння, враховуючи, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд першої інстанції наведених вимог закону при розгляді справи не дотримався, дав неправильну оцінку зібраним у справі доказам, що призвело до незаконного притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 о 13:05 год. 22 березня 2026 року по вул. Миколи Гордійчука, 33, керував транспортним засобом марки «MAZDA 323» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, який зафіксовано у встановленому законом порядку за результатами огляду у КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради висновок №476 від 22 березня 2026 року.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621419 від 22 березня 2026 року (а/с 1); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2026 року (а/с 2); висновку №476 КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної радищодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2026 року із позитивним результатом (а/с 3), та інших матеріалах справи.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно з апеляційною скаргою, факт керування транспортним засобом 22 березня 2026 року ОСОБА_1 не оскаржується.
За змістом статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки, зокрема, стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу (серед яких звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що особа перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серед іншого зазначає, що Висновок лікаря про його перебування у стані наркотичного сп`яніння ґрунтується лише на результаті швидкого тесту, при цьому відсутні результати лабораторного підтвердження у визначеному порядку, що ставить під сумнів об`єктивність встановлення стану наркотичного сп`яніння, враховуючи, що він наступного дня самостійно здав інший аналіз сечі в іншій лабораторії, отримав результати аналізів про те, що наркотики відсутні (а/с 27).
Крім того, в обґрунтування цих доводів особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 посилається на відповідь директора КНП «ХОЗЗНПД» ХОР ОСОБА_3 надану на адвокатський запит від 24.04.2026р №11, згідно якоїадміністрація КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР надала копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій №475 від 22.03.2026р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також проінформовано, що лабораторне дослідження біологічного зразка , втому числі методом газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрії на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі людини після отримання позитивного результату на швидкий тест (Наказ від 16.05.2025р. №338/825 «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ та МОЗ України від 09.11.2015 року) в закладі не проводиться через відсутність відповідної сертифікованої дорого вартісної апаратури (а/с 41).
Згідно п.8 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зі змінами, внесеними наказом Міністерства Внутрішніх Справ УкраїниМіністерстваОхорони Здоров`я України № 338/825від 16 травня 2025 року «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735» Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Таким чином, оскільки під час огляду ОСОБА_1 було застосовано швидкий тест на 12+3 види наркотичних речовин (згідно відеозапису clip-5.mp4 та Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №475 від 22.03.2026 щодо ОСОБА_5 ), який показав позитивний результат, обов`язковим було підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
Однак, в порушення вимог Інструкції №1452/735, у медичному закладі не проводилося лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 , тоді як у разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження —газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Згідно з п.21 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Наведене свідчить, що висновок №476 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 22.03.2026 року, складений лікарем Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради є недійсним, тобто є неналежним доказом перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки зроблений на підставі швидкого тесту, без проведення обов`язкового підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини шляхом лабораторного дослідження.
Інших доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять.
Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 24.02.2020 року у справі № 823/1022/16 правильними є висновки судів попередніх інстанції про те, що результати медичного огляду для встановлення факту алкогольного/наркотичного сп`яніння, вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.
Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
З ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людинивбачається, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку про скасування постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПі на нього накладено адміністративне стягнення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на зазначену підставу для скасування постанови судді, а саме визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння через порушення вимог п.8 Інструкції Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, інші доводи апеляційної скарги не перевірялися.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285,289, 294, 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статтею 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя