Справа № 464/8716/25 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М. 
Провадження № 33/811/281/26 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.
з участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Кекіша П.П.,
апелянта ОСОБА_2 ,
представника апелянта - адвоката Вівчарівського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Вівчарівського В.П. на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 січня 2026 року,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 січня 2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 02.12.2025 року о 20:05 год. на перехресті вулиць Пасічна - Пирогівка у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, поворотом ліворуч, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot Expert» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п.п.10.1 ПДР України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
На постанову судді представник - адвокат Вівчарівський В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути до відповідальності.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат покликається на те, що суддею було проігноровано той факт, що у транспортному засобі Ford Transit на момент ДТП покажчик переднього лівого повороту блоку фари не працював, тобто був несправним, що підтверджується відеозаписом автомобільного відеореєстратора з транспортного засобу Peogeot 5008.
У зв`язку з цим звертає увагу, що відповідно до п.31.4.3а ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП, проте суддя при розгляді справи проігнорувала вказані обставини.
Зазначає, що автомобіль Ford Transit під керуванням ОСОБА_1 рухався по вул. Пасічній із увімкненими проблисковими маячками лише синього кольору як автомобіль швидкої допомоги, а тому в силу вимог п.3.1, п. 3.2 ПДР автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався лівою смугою зустрічного транспортного потоку відносно руху автомобіля Ford Transit, не мав обов`язку зупинятися біля правого краю проїзної частини.
Стверджує, що відеозапису вбачається, що водії інших автомобілів, які рухалися попереду автомобіля Peugeot Expert не здійснювали жодної зупинки чи інших маневрів, щоб дати дорогу автомобілеві з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, а автомобіль Ford Transit здійснив маневр обгону транспортних засобів, які знаходилися в лівій смузі попутного напрямку, у зв`язку з чим частково виїхав на смугу зустрічного руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , і який, в свою чергу, прийняв вправо, що дати дорогу автомобілю швидкої допомоги, проте той без увімкнення покажчика повороту, здійснив поворот ліворуч.
На думку апелянта, керування транспортним засобом з увімкненим проблисковим маячком синього кольору не давало право водію автомобіля Ford Transit на відступлення від виконання пунктів 9.2, 9.4 ПДР, у зв`язку з чим водій автомобіля Ford Transit не мав права розраховувати га виконання іншими учасниками дорожнього руху вимог абз.1 п.3.2 ПДР.
Вказує,що водій ОСОБА_1 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.04.2024 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, однак звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника Вівчарівського В.П. на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисника Кекіша П.П., які заперечили апеляційну скарги, вважають постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно з ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.
У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та правомірно, прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Так, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, судом було повно та об`єктивно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи, а також заслухано пояснення ОСОБА_1 , досліджено протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, місце зіткнення та розміщення транспортних засобів, пошкодження транспортних засобів, відеозапис події та досліджено інші докази у справі.
Згідно зданими протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 02.12.2025 року о 20:05 год. на перехресті вулиць Пасічна - Пирогівка у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, поворотом ліворуч, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot Expert» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п.п.10.1 ПДР, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.
Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
ОСОБА_1 , як суду першої так і апеляційної інстанцій пояснив, що того вечора керував автомобілем швидкої медичної допомоги, прямував на екстренний виклик, у зв`язку із чим мав увімкнені світлові маячки та звуковий сигнал. Натомість, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Peugeot Expert» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись ним по вул. Пасічна у напрямку вул. Дж. Вашингтона, перед перехрестям вул. Пасічна-Пирогівка, маючи об`єктивну можливість виявити як автомобіль швидкої медичної допомоги з ввімкненими проблисковими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, рухаючись у зустрічному напрямку, розпочав та практично завершив поворотній маневру ліворуч на вул. Пирогівка, не надав переваги автомобілю швидкої допомоги не забезпечивши безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, що і призвело до зіткнення транспортних засобів.
Показання ОСОБА_1 підтверджуються переглянутим у суді апеляційної інстанції відеозаписом події, яка мала місце 02.12.2025 та з якого вбачається, автомобіль швидкої допомоги «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. Пасічна із увімкненими проблисковими маячками синього кольору та звуковим сигналом, а також всупереч твердженням апелянта, із увімкненим показчиком лівого повороту та завершував поворот на вулицю Пирогівка у м.Львові, коли із ним здійснив зіткнення автомобіль «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку по вул. Пасічна у крайній лівій смузі.
Відповідно до положень п.3.1 та п.3.2 розділу 3 ПДР, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).
Водій ОСОБА_1 02.12.2025 о 20:05 год. керував автомобілем марки «Ford Transit», який належить КНП ЛОР «Львівський обласний центр «Екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» та є оперативним транспортним засобом (автомобілем швидкої медичної допомоги, обладнаний відповідними проблисковими маячками та звуковим сигналом), та з 19.59 год. того дня здійснював екстрений виїзд за викликом у складі бригади №181., що підтверджується повідомленням КНП ЛОР «Львівський обласний центр «Екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» від 06.01.2026 за №8-10/39, актом введення в експлуатацію основних засобів, копією реєстраційного талону на транспортний засіб ХХР №098332, дозволом на встановлення та використання спеціальних звукових та світлових сигнальних пристроїв АГ №027212.
З вищезазначеного відеозапису вбачається, що інші автомобілі, які рухались у правій смузі зустрічного напрямку виконали вимоги п.3.2 ПДР та зупинились, надаючи дорогу автомобілю швидкої медичної допомоги.
Враховуючи наведене, суддею правильно встановлено, що для водія ОСОБА_1 діяли положення п.3.1 ПДР України, які дозволяли йому відступати від вимог певних розділів ПДР, зокрема, і розділу 10 ПДР, а тому саме він мав перевагу у проїзді даного перехрестя, зважаючи на те, що ним було вжито всіх заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху - завчасно увімкнено маячки синього кольору і спеціальний звуковий сигнал та увімкнено показчик лівого повороту, який інформував інших учасників дорожнього руху про напрямок його руху, а також в силу положення п.1.4 ПДР мав право розраховувати, що й інші учасники дорожнього руху виконують вимоги ПДР.
Апеляційний суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами спростовується факт порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР, вина ОСОБА_1 не доведена зібраними по справі доказами, а відтак у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Враховуючи викладене, з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, із правильністю цього висновку погоджується і суддя апеляційного суду.
Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було встановлено всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а обставини, які суд встановив не відповідають дійсності та не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.
По справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.
Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Сихівсього районного суду м. Львова від 27 січня 2026 року, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Вівчарівського Володимира Петровича залишити без задоволення.
Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 січня 2026 рокув справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя      Альберт БЕЛЕНА