номер провадження справи 34/33/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026 Справа № 908/496/26
м.Запоріжжя 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., 
розглянув у спрощеному позовному провадженні, 
без виклику представників сторін, 
справу № 908/496/26
за позовом: Комунального підприємства «Водоканал», ідентифікаційний код юридичної особи 03327121 (вул. Святого Миколая, 61, м. Запоріжжя, 69002)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ластівка», ідентифікаційний код юридичної особи 32068520 (вул. Бородінська, буд. 4-А, м. Запоріжжя, 69096)
про стягнення 52 126 грн 92 коп.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області 27.02.2026 звернулось Комунальне підприємство «Водоканал» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ластівка» 52 126 грн 92 коп., з яких: 51 232,61 грн боргу за надання послуг з питного водопостачання та водовідведення за Договором про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 2050/1 від 01.11.2011, 283,14 грн пені, 232,71 грн 3% річних, 378,46 грн інфляційних втрат. 
Позов заявлено на підставі ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України та умов договору про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації № 2050/1 від 01.11.2011, укладеного між сторонами, і обґрунтовано несплатою відповідачем послуг за договором за жовтень 2025 – січень 2026. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 27.02.2026 позов визначено для розгляду судді Науменку А.О.
Розглянувши матеріали вищезазначеної позовної заяви, господарський суд ухвалою від 04.03.2026 залишив позов без руху. 
Ухвалою суд роз`яснив заявникові, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.
04.03.2026 позивачем отримано ухвалу суду.
13.03.2026 до суду позивачем подана заява про усунення недоліків позову, якою позивач усунув недоліки позову.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.03.2026 у справі № 908/496/26 позовна заява прийнята судом до розгляду. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, ухвала суду отримана сторонами в електронному суді 16.03.2026. 
Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відзив суду не надано. 
Справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для розгляду даної справи. 
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
14.05.2026 судом ухвалено рішення у даній справі. 
Розглянувши матеріали справи, суд 

ВСТАНОВИВ:

01.11.2011 між Комунальним підприємством «Водоканал» (Водоканал, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ластівка» (абонент, відповідач у справі) укладено договір № 2050/1 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації, предметом якого є забезпечення Водоканалом Споживача подачею питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчиках: вул. Каховська, 63, вул. Бородінська, 6-а, вул. Каховська, 61 (далі – Договір).
Відповідно до розділу 2 «Термін дії договору» Договір укладається з 01.11.2011 року по 31 грудня 2014 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін. Відносини сторін до укладання нового договору регулюються даним Договором.
Жодна зі сторін не повідомляла про припинення дії договору, тому він є чинним на даний час.
На виконання умов договору позивач надавав відповідачеві послуги з водопостачання та водовідведення у жовтні 2025 – січні 2026.
Відповідно до п.п 3.2.1 договору відповідач зобов`язувався, зокрема, своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення.
Відповідачем надані позивачем послуги не оплачені, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ластівка» на користь Комунального підприємства «Водоканал» 52 126 грн 92 коп., з яких: 51 232,61 грн боргу за надання послуг з питного водопостачання та водовідведення за Договором про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 2050/1 від 01.11.2011, 283,14 грн пені, 232,71 грн 3% річних, 378,46 грн інфляційних втрат було предметом позовних вимог у даній справі.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з такого.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором про надання послуг з водопостачання. 
Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.
Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору, в період з жовтня 2025 по січень 2026 КП «Водоканал» надавало послуги з водопостачання та водовідведення ТОВ «Ластівка» на суму 51232 грн 61 коп., що підтверджується наступними документами: 
- акт №2050/1 від 31.10.2025, акт – рахунок №252290 від 31.10.2025 за жовтень2025;
- акт №2050/1 від 31.10.2025, довідка споживача по водоспоживанню та акт- рахунок №252366 від 31.10.2025 за жовтень 2025;
- акт №2050/1 від 31.10.2025, довідка споживача по водоспоживанню та акт- рахунок №252367 від 31.10.2025 за жовтень 2025;
- акт №2050/1 від 30.11.2025, довідка споживача по водоспоживанню та акт- рахунок №259959 від 30.11.2024 за листопад 2025;
- акт №2050/1 від 30.11.2025, довідка споживача по водоспоживанню та акт- рахунок №259961 від 30.11.2025 за листопад 2025;
- акт №2050/1 від 30.11.2025, акт-рахунок №260239 від 30.11.2025 за листопад 2025;
- акт №2050/1 від 31.12.2025, довідка споживача по водоспоживанню та акт- рахунок №267813 від 31.12.2025 за грудень 2025;
- акт №2050/1 від 31.12.2025, акт-рахунок №267816 від 31.12.2025 за період грудень 2025;
- акт №2050/1 від 31.12.2025, довідка споживача по водоспоживанню та акт- рахунок №267818 від 31.12.2025 за грудень 2025;
- акт №2050/1 від 31.01.2026, довідка споживача по водоспоживанню та акт- рахунок №275817 від 31.01.2026 за січень 2026;
- акт №2050/1 від 31.01.2026, акт-рахунок №275815 від 31.01.2026 за січень 2026;
- акт №2050/1 від 31.01.2026, довідка споживача по водоспоживанню та акт- рахунок №275816 від 31.01.2026 за січень 2026.
Акти-рахунки за жовтень 2025-січень 2026 підписані відповідачем без зауважень. 
Різділом 5 Договору встановлено, що основним документом на оплату є Акт-рахунок.
Акт за водопостачання та водовідведення виписуються представником Водоканалу при наявності особистого посвідчення 15-31 числа кожного місяця. Протягом 2-х робочих днів на підставі даних, зазначених у акті, Абоненту виписується акт-рахунок. На протязі 3-х банківських днів з дня виписки акта-рахунку Абонент зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в акті-рахунку. Якщо Абонент відмовляється підписати акт та акт-рахунок, вони підписуються представником Водоканалу, а в акті та акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову. Документи пересилаються Абоненту поштою. Оформлений таким чином акт-рахунок є обов`язковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за водопостачання та водовідведення.
Відповідно до п. 3.2.1 Договору Абонент зобов`язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності до умов Договору та чинного законодавства.
Всупереч умовам договору відповідач оплату за надані послуги не здійснив
Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог. 
Таким, чином вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 51232 грн 61 коп. заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення за жовтень 2025 - січень 2026 за договором про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації № 2050/1 від 01.11.2011 підлягають задоволенню. 
Відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Пунктом 6.2 договору встановлено, що у разі порушення відповідачем строків оплати відповідач зобов`язаний сплатити Водоканалу пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати, але загальний розмір пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу.
Відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу.
Судом перевірено розрахунок суми пені, здійснений позивачем та визнано правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 283 грн 14 коп. пені за загальний період з 06.11.2025 по 12.02.2026 
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 2232 грн 71 коп. 3% річних та 378 грн 46 коп. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Індекс інфляції – це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). 
Сплата відсотків річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. 
Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом перевірено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача за допомогою ІПС «Законодавство» та визнано обґрунтованими та правомірно заявленими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 232 грн 71 коп. 3% річних за загальний період прострочення з 06.11.2025 по 12.02.2026 та 378 грн 46 коп. інфляційних втрат за загальний період прострочення: листопад 2025 -січень 2026. 
При цьому, суд зазначає, що розрахунки інфляційних втрат, здійснені позивачем відповідають Рекомендаціям відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених в листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р та відповідній судовій практиці з цього питання. Аналогічний висновок міститься у постанові ОП КГС ВС від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Таким чином, судом повністю задовольняються позовні вимоги у даній справі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за позовом в сумі 2662 грн 40 коп. відноситься на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ластівка», ідентифікаційний код юридичної особи 32068520 (вул. Бородінська, буд. 4-А, м. Запоріжжя, 69096) на користь Комунального підприємства «Водоканал», ідентифікаційний код юридичної особи 03327121 (вул. Святого Миколая, 61, м. Запоріжжя, 69002) 51 232 (п`ятдесят одна тисяча двісті тридцять дві) грн 61 коп. боргу за надання послуг з питного водопостачання та водовідведення, 283 (двісті вісімдесят три) грн 14 коп. пені, 232 (двісті тридцять дві) грн 71 коп. 3% річних, 378 (триста сімдесят вісім) грн 46 коп. інфляційних втрат, 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят) грн 40 коп. судового збору. Видати наказ. 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано 14.05.2026.

Суддя А.О. Науменко