Справа № 944/3427/25
Провадження №2/944/1180/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Білецької М.О. 
з участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Правова позиція позивача
Представник ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А. через систему «Електронний суд» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором (офертою) №07.08.2024-100002092 від 07.08.2024 у розмірі – 43 400,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту – 14000,00 грн., процентів за користування кредитом 19600,00 грн, комісії 2800,00 грн та неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання обов`язку 7000,00 грн. Крім цього, просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору у розмірі 43400,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) №07.08.2024-100002092. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 14 000,00 грн. строком на 140 днів. Згідно п. 3.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ОСОБА_1 07.08.2024 отримав кошти у розмірі 14 000,00 грн. Таким чином, позивачем зобов`язання по кредитному договору виконано та надано відповідачу кредит у встановленому розмірі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у загальному розмірі 49857,37 грн
У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити.
Заяви, клопотання учасників справи
Представник позивача в судове засідання не прибув, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча налженим чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. 
Процесуальні дії в справі
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2025, у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи відкладено.
23.10.2025 заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 23.10.2025 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №07.08.2024-100002092 від 07.08.2024 у розмірі 40600 (сорок тисяч шістсот) гривень 00 копійок. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
28.11.2025 ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення. В обгрунтування заяви зазначає, що жодних доказів перерахування коштів на його рахунки позивач не надав. Крім цього, він є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій, а тому має пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме звільнений від сплати процентів та неустойки. Крім цього, з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання, невиконання за таким договорами штрафні санкції підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку із неведеним, просив скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03.12.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 08.12.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Яворівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2025 року у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено судове засідання.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.02.2026 у зв`язку із неявкою відповідача розгляд спраив відкладено.
У зв`язку з поданими клопотаннями сторін, суд вирішив провести розгляд справи у їх відсутності.
Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно з ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.05.2026, є дата складення повного судового рішення 01.06.2026.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
07.08.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферту) №07.08.2024-100002092, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору.
Відповідно до умов кредитного договору, а саме Заявки кредитного договору, позичальнику надано кредит у розмірі 14 000,00 грн., що також підтверджується відповіддю ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №75-2306 від 23.06.2025, відповідно до якої 07.08.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» було здійснено транзакцію на рахунки відповідача на суму 14 000,00 грн. Видача за договором кредиту №07.08.2024-100002092, строком на 140 днів. Дата повернення кредиту 24.12.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1,00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Договір підписано одноразовим ідентифікатором Е471.
Згідно з п.3.1. Договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.
Пунктом 3.2. Договору, Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п.4.1 Кредитного договору кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-80XX-XXXX-4392. 
Згідно п. 4.3. Договору, Днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.
Відповідно до п. 6.1. Договору, Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів, Комісії не пізніше термінів, вказаних у Графіку платежів; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
Згідно п.10.1. Договору, цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем у інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитодавця.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 07.08.2024 підписав одноразовим ідентифікатором, отриманим від Кредитодавця на номер його телефону, Пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), Заявку на отримання кредиту, таким чином підтверджено укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 14 000,00 грн., що також підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №75-2306 від 23.06.2025 відповідно до якого, 07.08.2024 товариством було успішно перераховано кошти на платіжну картку № НОМЕР_1 в розмірі 14000,00 грн відповідно до кредитного договору №07.08.2024-100002092.
Отже, зі змісту Кредитного договору №07.08.2024-100002092 від 07.08.2024 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а відтак є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою форми 5 начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 . 
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 06 березня 2018 року, виданого Управлінням персонального штабу командування СВ ЗС України, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законом України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Мотиви та оцінка суду
Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №07.08.2024-100002092 від 07.08.2024, отже такі є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У частинах 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Зі змісту кредитного договору №07.08.2024-100002092 від 07.08.2024 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а відтак є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.
Судом встановлено, що відповідач належним чином своїх зобов`язань не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором перед позивачем.
За приписами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, а також іншими його умовами, з чим погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами та комісію. Кредитний договір було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, а тому у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірі та у строки, зазначеними в договорі про споживчий кредит.
ТОВ «Споживчий центр» вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.
Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають до часткового задоволення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14000,00 грн
Щодо стягнення простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 19600,00 грн., суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Як вбачається із наданої відповідачем довідки форми 5 від 17.11.2025, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та згідно посвідчення учасника бойових дій є учасником бойових дій з 06 березня 2018 року, оскільки приймав участь в антитерористичній операції, що також підтверджується записами в посвідченні прапорщика (мічмана) НОМЕР_4 , а отже є військовослужбовцем. 
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів та пені (неустойки) в особливий період.
Крім цього, суд не може погодитися з законністю нарахування та стягнення комісії в розмірі 2800,00 грн., оскільки вказана комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №730/1100/15-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №522/18855/16, від 19 лютого 2020 року по справі №756/8840/17-ц, які з огляду на вимоги ч.4 ст.263 ЦПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Судові витрати
Щодо вимог про стягнення понесених судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.
Враховуючи, що позов задоволено частково, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 781,41 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №07.08.2024-100002092 в розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 781 (сімсот вісімдясят одна) грн. 41 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 01.06.2026.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ: 37356833, адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М.О. Білецька