Справа № 523/4364/26
Номер провадження 3/523/1261/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" травня 2026 р. м. Одеса
Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
УСТАНОВИЛА:
02 березня 2026 року до суду надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за обставинами того, що 19 лютого 2026 року о 07.15 годині в м. Одесі, по вул. В. Нестеренка, 16, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автобусом «БАЗ А079.14», номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до регульованого пішохідного переходу не надав дорогу пішоходу ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину дороги по пішохідному переходу, внаслідок чого скоїв наїзд на неї , чим порушив п. 16.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
За вказаними обставинами працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 595651 від 19 лютого 2026 року.
02 квітня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його захисник – адвокат Ушаков О.О. надав суду клопотання про закриття справи за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке. Потерпіла ОСОБА_2 плуталася у поясненнях, на запитання поліцейського про колір сигналу світлофора відповідала, що не пам`ятає, зазначивши, що водій її збив, що виключається, виходячи із характеру отриманих нею ушкоджень. Крім пояснень потерпілої, які є поверховими та малозмістовними, не зафіксовано жодних об`єктивних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 рухався на заборонений сигнал світлофору (відео з камер світлофора, показання незалежних свідків)
Разом з тим сторона захисту вважає, що ОСОБА_1 правомірно завершував дозволений маневр згідно з п. 8.7.3 і не порушив п. 18.2 ПДР України, відповідно до якого водій зобов`язаний дати дорогу лише пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини і для яких його рух може створити перешкоду чи небезпеку, тоді як ОСОБА_1 вже завершував проїзд на дозволений сигнал, а пішохід ОСОБА_2 раптово вийшла на проїзну частину саме в момент перемикання світлофора у порушення п. 4.9 та 4.16 ПДР (пішоход зобов`язаний керуватися сигналами світлофора та переконатися в безпеці перед виходом на дорогу). Помітивши пішохода, ОСОБА_1 почав гальмувати та вжив усіх можливих заходів для уникнення зіткнення, однак через ожеледицю та обмежений простір для маневру повністю уникнути контакту не вдалося. Дії водія були спрямовані виключно на запобігання більш тяжким наслідкам.
Крім того, схема ДТП містить невідповідність між фактичними вимірами та графічним зображенням, яка робить неможливим достовірне встановлення реального положення транспортного засобу, також у порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 у ній не зазначена траєкторія руху пішохода до моменту наїзду (напрямок, точка появи на проїзній частині, можливі перешкоди видимості) та чітке зображення гальмівного сліду з прив`язкою до точки первинного контакту.
У ході розгляду справи сторона захисту також надала інформацію від КУ «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради про схематичне розташування дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також діаграми фаз роботи світлофора на перехресті вулиць В. Нестеренка – Виставочна.
ОСОБА_1 у судовому засіданні 29 квітня 2026 року після роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, свою вину не визнав, посилаючись на те, що він їхав 20 км/год. на зелений сигнал світлофору, побачив зліва пішохода – став зупинятися, але вже не зміг запобігти зіткненню.
29 квітня 2026 року потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні після роз`яснення їй прав, передбачених ст. 269 КУпАП, пояснила, що в її діях немає порушення ПДР.
Також ОСОБА_2 повідомила про наявність у неї відео, на якому вбачається, що вона переходила перехрестя на дозволений сигнал світлофору, однак у наступне судове засідання не з`явилася, відеозапис не надала, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без неї та про відсутність претензій до ОСОБА_1 
01 травня 2026 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ушаков О.О. у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суддя дійшла наступного висновку.
Згідно з ст. 1 КУпАП завданням цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідальність за порушення учасниками правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена ст.124 КУпАП.
Відповідно до п. 18.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Проте висновки працівника поліції про порушення ОСОБА_1 вказаних ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді.
Крім того, слід звернути увагу на те, що відносно пішохода ОСОБА_2 також було складено протокол про адміністративне правопорушення, який 23 березня 2026 розглянуто суддею Пересипського районного суду м.Одеси, справа №523/4365/26, та притягнуто її до адміністративної відовідальності за ст.124 КУпАП за порушення вимог п. 14.б ПДР. Постанова набрала законної сили.
Отже, пригода сталася на регульованому перехресті, аналізуючи встановлені обставини, приходжу до висновку про відсутність доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося ДТП.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.
На підставі вищезазначеного та враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 124, 247, 249, 251-252, 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Одеського апеляційного суду.

Суддя