ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
29.06.2026	Справа № 910/3926/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
позовну заяву
Товариства з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» (02099, місто Київ, вулиця Зрошувальна, будинок 7; ідентифікаційний код 31450478)
до 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-транс» (04050, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 12; ідентифікаційний код 37817344)

про стягнення 374 912,96 грн,
Без повідомлення (виклику) сторін.
РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ.
Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» (далі - ТОВ «Три ведмеді»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-транс» (далі - ТОВ «Лого-Транс»/відповідач) про стягнення 374 912,96 грн - збитків, завданих у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за дистриб`юторською угодою №18 від 14.12.2020.
Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань 
Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.04.2026 позовну заяву ТОВ «Три ведмеді» прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
27.04.2026 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Лого-Транс» надійшов відзив на позовну заяву.
01.05.2026 через систему «Електронний суд» ТОВ «Три ведмеді» подало відповідь на відзив.
14.05.2026, 22.05.2026 та 02.06.2026 через систему «Електронний суд» ТОВ «Лого-Транс» подало клопотання про долучення до матеріалів справи доказів разом із заявою про поновлення відповідачу процесуального строку на їх подання.
25.06.2026 через систему «Електронний суд» ТОВ «Три ведмеді» подало клопотання про долучення доказів до справи, зокрема, листів ТОВ «Юка-Інвест б/н і б/д та ТОВ «Грін Кул» № 268 від 23.06.2026, в якому одночасно просить поновити процесуальний строк на їх доказів.
Розглянувши клопотання ТОВ «Лого-Транс» і ТОВ «Три ведмеді» про поновлення строку на подання доказів у справі, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотань з огляду на таке.
Згідно із ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
За змістом ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Отже, Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.04.2026 відкрив провадження у справі №910/3926/26 та, зокрема, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу суду від 13.04.2026 доставлено до електронного кабінету ТОВ «Лого-Транс» 13.04.2026, що підтверджується повідомленням, яке отримано судом 13.04.2026.
Отже, ураховуючи встановлений судом строк, ТОВ «Лого-Транс» мало право подати відзив разом із доказами у справі до 28.04.2026 включно.
27.04.2026 через систему «Електронний суд» ТОВ «Лого-Транс» подало відзив на позовну заяву, тобто у строк, встановлений судом.
Разом із тим, як вбачається із поданих сторонами клопотань про долучення доказів у справі, ТОВ «Лого-Транс» просить суд долучити до матеріалів справи акти приймання-передачі (вилучення) обладнання з оренди від 28.04.2026 №00000001085, від 20.05.2026 №00000001455 та від 21.05.2026 № б/н, які підписані сторонами після складання відзиву на позовну заяву, а ТОВ «Три ведмеді» просить долучити до матеріалів справи листи ТОВ «Юка-Інвест б/н і б/д та ТОВ «Грін Кул» № 268 від 23.06.2026, отримані позивачем під час провадження у справі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 119 ГПК України, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд поновлює позивачу та відповідачу строк для подання доказів у справі, внаслідок чого приймає до розгляду листи ТОВ «Юка-Інвест б/н і б/д і ТОВ «Грін Кул» № 268 від 23.06.2026 та акти приймання-передачі (вилучення) обладнання з оренди від 28.04.2026 №00000001085, від 20.05.2026 №00000001455 та від 21.05.2026 № б/н.
Відтак, суд встановив, що після звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення збитків, завданих у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за дистриб`юторською угодою №18 від 14.12.2020 щодо повернення обладнання на цю суму, ТОВ «Лого-Транс» повернуло позивачу обладнання загальною заставною вартістю 135 299,40 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі (вилучення) обладнання з оренди від 28.04.2026 №00000001085, від 20.05.2026 №00000001455 та від 21.05.2026 № б/н.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Отже, з огляду на те, що після звернення ТОВ «Три ведмеді» до суду із цим позовом ТОВ «Лого-Транс» повернуло позивачу обладнання загальною заставною вартістю 135 299,40 грн, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині, у зв`язку із відсутністю предмету спору. 
Таким чином, суд розглядає позовні вимоги ТОВ «Три ведмеді» до ТОВ «Лого-Транс» про стягнення 239 613,56 грн - збитків, завданих у зв`язку із неповерненням обладнання за дистриб`юторською угодою №18 від 14.12.2020.
ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Три ведмеді» зазначає про неналежне виконання ТОВ «Лого-Транс» зобов`язань за дистриб`юторською угодою №18 від 14.12.2020 щодо повернення обладнання після закінчення строку дії цієї угоди, внаслідок чого заявляє про відшкодування збитків у розмірі відновної вартості неповернутого майна.
Позиція відповідача.
ТОВ «Лого-Транс» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що в актах приймання-передачі (постановки) обладнання в оренду відсутні відомості про особу, яка їх підписала.
ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
14.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лого-транс» (далі - дистриб`ютор) укладено дистриб`юторську угоду №18, метою якої є визначення взаємовідносин сторін в сфері продажів, представлення і просування товару, шляхом створення і постійного розширення каналів збуту.
За умовами п. 2.1 угоди продавець відповідно до умов цієї угоди зобов`язується передавати дистриб`ютору у власність товар, а дистриб`ютор зобов`язується приймати товар і здійснювати його оплату в порядку, передбаченому цією угодою.
Згідно з п. 7.1. угоди з метою більш ефективного здійснення продажів товару дистриб`ютором на території, і відповідно до маркетингової політики продавця, продавець має право надати в користування дистриб`ютору на підставі акту прийому-передачі торговельне обладнання. Акт прийому-передачі обладнання, підписується уповноваженими представниками сторін цього договору. Дистриб`ютор зобов`язаний здійснювати управління цим обладнанням відповідно до умов, викладених в додатку №2 «Торговельне обладнання» до цієї угоди.
Норми цієї угоди розповсюджуються та регулюють всі правовідносини відносно торговельного обладнання, що було передане продавцем дистриб`ютору у минулому до моменту підписання угоди з метою здійснення продажів товару (п. 7.2. угоди).
Відповідно до п. 7.3. угоди обладнання надається (передається) дистриб`ютору в користування безкоштовно. До взаємовідносин сторін щодо обладнання, що не врегульовані цією угодою та додатків до нього, застосовуються положення розділу 58 і глави 60 Цивільного кодексу України.
Ця угода набирає чинності з дня її підписання сторонами і діє до 31.12.2024 (п. 10.1. угоди з урахуванням додаткової угоди від 29.12.2021).
Отже, у додатку №2 до дистриб`юторської угоди №18 «Торгове обладнання», сторони погодили умови надання торгового обладнання, зокрема, у п. 2 сторони домовилися, що оприлюднена (заставна) вартість на обладнання, що передане у використання дистриб`ютору, згідно з актами приймання-передачі, розраховується виходячи з балансової (залишкової) вартості цього обладнання, згідно з даними обліку продавця та становить розмір, зазначений у цьому пункті.
Згідно з п. 3 додатку №2 до дистриб`юторської угоди, факт передачі обладнання від продавця до дистриб`ютора підтверджується актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками обох сторін. Право власності на обладнання належить продавцю і не переходить до дистриб`ютора. В акті прийому-передачі обладнання вказується: найменування торгового обладнання (марка), інвентарний, заводський номери, кількість обладнання, комплектність і технічні характеристики (стан на момент передачі дистриб`ютору) обладнання, адреса передачі обладнання.
Відповідно до п. 11 додатку №2 до дистриб`юторської угоди, дистриб`ютор зобов`язаний своїми силами і за свій рахунок здійснити повернення обладнання повністю (включаючи термін повернення від клієнта) протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дати закінчення терміну дії/або розірвання дистриб`юторської угоди.
За умовами п. 13 додатку №2 до дистриб`юторської угоди, у разі затримки здійснення повернення обладнання у встановлені терміни продавцю, дистриб`ютор несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.
У разі неповернення обладнання протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати закінчення терміну дії та/або розірвання дистриб`юторської угоди, а також втрати, випадкової загибелі, дистриб`ютор зобов`язаний відшкодувати продавцю оголошену (заставну) вартість обладнання, зазначену в п. 2, п. 3 цього додатку, а також всі документально підтверджені витрати, понесені продавцем в зв`язку з цим, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання вимоги від продавця (п. 14 додатку №2 до дистриб`юторської угоди).
На виконання умов дистриб`юторської угоди №18, позивач передав, а відповідач прийняв обладнання у загальній кількості 908 одиниць, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі (постановки) обладнання в оренду.
Після закінчення строку дії дистриб`юторської угоди №18 за актами приймання-передачі (вилучення) обладнання відповідач повернув позивачу обладнання у загальній кількості 870 одиниць.
Позивач зазначає, що з урахуванням положень п. 11 додатку №2 до дистриб`юторської угоди, відповідач зобов`язаний був повернути обладнання у строк до 30.01.2025, проте станом на день звернення позивача до суду з цим позовом відповідач не повернув 38 одиниць обладнання.
Таким чином, за твердженням позивача з урахуванням положень п. 14 додатку №2 до дистриб`юторської угоди, починаючи з 15.02.2025 зобов`язання відповідача щодо повернення позивачу обладнання було трансформоване в безумовне грошове зобов`язання сплатити заставну вартість неповернутого майна.
11.03.2026 позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 09.03.2026 за вих. №22 про сплату 374 912,93 грн заставної вартості неповернутого обладнання у кількості 38 одиниць.
Ця претензія залишена відповідачем без задоволення, однак після звернення позивача до суду з цим позовом, ТОВ «Лого-Транс» повернуло позивачу обладнання у загальній кількості 13 одиниць, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі (вилучення) обладнання з оренди від 28.04.2026 №00000001085, від 20.05.2026 №00000001455 та від 21.05.2026 № б/н.
Отже, виходячи із наданого позивачем розрахунку заставної вартості неповернутого обладнання, загальна вартість повернутого майна згідно з актами приймання-передачі (вилучення) обладнання з оренди від 28.04.2026 №00000001085, від 20.05.2026 №00000001455 та від 21.05.2026 № б/н становить 135 299,40 грн.
Таким чином, вартість неповернутого обладнання у кількості 25 одиниць згідно із даними щодо розміру заставної вартості за одиницю обладнання, наведеного у п. 2 додатку №2 до дистриб`юторської угоди №18 та наданого позивачем розрахунку заставної вартості неповернутого майна, становить 239 613,56 грн.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 759 України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено дистриб`юторську угоду №18 від 14.12.2020, в межах якої з метою більш ефективного здійснення продажів товару позивач передав позивачу торговельне обладнання із визначенням у п. 2 додатку №2 до цієї дистриб`юторської угоди заставної вартості цього обладнання.
Так, на виконання умов дистриб`юторської угоди за актами приймання-передачі (постановки) обладнання в оренду позивач передав, а відповідач прийняв обладнання у загальній кількості 908 одиниць.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, відповідно до п. 11 додатку №2 до дистриб`юторської угоди, відповідач зобов`язався своїми силами і за свій рахунок здійснити повернення обладнання повністю (включаючи термін повернення від клієнта) протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дати закінчення терміну дії/або розірвання дистриб`юторської угоди.
З огляду на те, що сторони у додатковій угоді від 29.12.2021 погодили строк дії дистриб`юторської угоди №18 до 31.12.2024, та в подальшому цей строк не продовжували, відповідно з урахуванням положень п. 11 додатку №2 до дистриб`юторської угоди, відповідач зобов`язаний був повернути 908 одиниць обладнання, які отримав від позивача, до 30.01.2025 включно.
Проте, як встановлено судом, станом на 30.01.2025 відповідач повернув 870 одиниць обладнання у зв`язку з чим в силу положень п. 14 додатку №2 до дистриб`юторської угоди, у нього виникло зобов`язання з 15.02.2025 (45 календарних днів з дати припинення дії дистриб`юторської угоди) сплатити на користь позивача заставну вартість неповернутого обладнання у кількості 38 одиниць.
Судом також встановлено, що після звернення позивача до суду з цим позовом, ТОВ «Лого-транс» повернуло позивачу 13 одиниць обладнання, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі (вилучення) обладнання з оренди від 28.04.2026 №00000001085, від 20.05.2026 №00000001455 та від 21.05.2026 № б/н.
Отже, станом на день розгляду цієї справи відповідач не повернув позивачу 25 одиниць обладнання, відновна вартість яких згідно із даними щодо розміру заставної вартості за одиницю обладнання, наведеного у п. 2 додатку №2 до дистриб`юторської угоди №18 та наданого позивачем розрахунку заставної вартості неповернутого майна, становить 239 613,56 грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
У відзиві на позовну заяву ТОВ «Лого-транс» не наводить власний розрахунок відновної вартості неповернутих 25 одиниць обладнання, з урахуванням амортизаційних відрахувань, відповідно, розрахунок позивача, який здійснений відповідно до положень п. 2 додатку №2 до дистриб`юторської угоди №18, суд приймає як належний та допустимий доказ на підтвердження відновної вартості 25 одиниць обладнання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
ВИСНОВКИ СУДУ.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-транс» підлягають задоволенню в частині стягнення 239 613,56 грн.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Водночас, згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. 
Оскільки позивач не подав до суду заяви про повернення частини сплаченої суми судового збору внаслідок закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 135 299,40 грн, суд унеможливлений вирішити питання щодо повернення судового збору в цій частині. 
При цьому, суд одночасно повідомляє ТОВ «Три ведмеді», що останнє не позбавлене права звернутися до суду із відповідним клопотанням.
Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-транс» про стягнення 135 299,40 грн - закрити. 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-транс» в частині стягнення 239 613,56 грн - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-транс» (04050, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 12; ідентифікаційний код 37817344) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» (02099, місто Київ, вулиця Зрошувальна, будинок 7; ідентифікаційний код 31450478) 239 613 (двісті тридцять дев`ять тисяч шістсот тринадцять) грн 56 коп. - заборгованості та 2 875 (дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн 36 коп. - судового збору.
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Віта БОНДАРЧУК