Справа № 539/1555/26
Провадження № 2/539/1466/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2026 
місто Лубни Полтавської області
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді Мирошникової О. Ш., за участю: секретаря судового засідання Коваль Ю. А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 - позивач, до
виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області - відповідач,
про визнання права власності на самочинне будівництво, та
ухвалив це рішення про задоволення позову про таке:
І. Стислий виклад позицій сторін
1.06.04.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом довиконавчого комітету Лубенської міської ради, в якому просив визнати право власності на самочинно збудований гараж № НОМЕР_1 з погребом по АДРЕСА_1 .
1.1.Позивач обґрунтовує вимоги тим, що він в 2005 році отримав дозвіл від Лубенської міської ради на будівництво індивідуального гаража, державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража з кадастровим номером 5310700000:02:077:0015, проект будівництва та збудував гараж № НОМЕР_1 з погребом за адресою: АДРЕСА_1 . 
1.2.При зверненні ОСОБА_1 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області з питанням про прийняття в експлуатацію гаража, 27.12.2025 отримав відповідь, що побудований гараж є самочинним будівництвом і питання можливо вирішити лише в судовому порядку.
2.Представник відповідача відзиву у встановлений судом строк не подав. 
ІІ. Заяви, клопотання учасників справи
3.16.04.2026 відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі його представника, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.
3.1.12.05.2026 позивач звернувся до суду із заявою про проведення підготовчого судового засідання без його участі та 28.05.2026 позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
4.09.04.2026 суд відкрив провадження у справі, призначив її розгляд з повідомленням (викликом) сторін та витребував докази.
4.1.12.05.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 
4.2.Суд повідомив учасників про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ЦПК України. 
4.3.Учасники справи не скористалися своїм правом брати участь у судовому засіданні, їх нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
4.4.В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
VІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
5.23.02.2005 рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради № 44 «Про дозвіл на будівництво, добудови, реконструкцію та переобладнання приміщень різних форм власності» ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 біля житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 8).
6.15.11.2005 позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0059 га за адресою:  АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер 5310700000:02:077:0015 (а. с. 9).
6.1.Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав, земельна ділянка з кадастровим номером 5310700000:02:077:0015,площею 0,0059 га на прав власності належить позивачу (а. с. 11).
7.Згідно з відповіддю відділу державного архітектурно-будівельного контрою виконавчого комітету Лубенської міської ради за № 02.14-22/57 від 27.12.2025, щодо прийняття в експлуатацію збудованого гаража, розміщеного на земельній ділянці кадастровий номер 5310700000:02:077:0015 за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу відмовлено, оскільки відсутні документи, що дають право на початок виконання будівельних робіт даного об`єкта, збудований гараж є самочинним будівництвом та не може бути прийнятий в експлуатацію. Рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на самочинне будівництво (а. с. 10).
8.25.02.2026 на замовлення позивача ТОВ «Техексперт-БТІ» виготовило технічний паспорт на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12-20).
9.01.04.2026 на замовлення позивача ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» виготовило звіт про проведення технічного обстеження гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а. с. 21-28).
10.Згідно витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №1631 від 01.04.2026, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта гаража АДРЕСА_2 , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. (а. с. 46 зворот).
11.Згідно висновку про вартість майна складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Альбатрос», ринкова вартість гаража та погреба загальною площею 24.4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 складає 94600 грн (а. с. 43 зворот). 
12.Всі ці обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними у цій справі.
V. Норми права, які застосував суд
13.Цивільний кодекс України:
Частина перша статті 15 - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 328 - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Частина друга статті 331 - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частини перша, друга та п`ята статті 376- житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Стаття 392 - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
14.Цивільний процесуальний кодекс України:
Частина перша статті 76 - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частина перша статті 81 - кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
15.Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 за № 6 «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва )»
Пункт 2 - відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.
Пункт 4 – зокрема, при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.
Пункт 8 - право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК) або з інших передбачених законом підстав.
Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.
Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26 - 32 Закону № 3038-VI.
Пункт 12 - у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).
Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).
Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.
16.Частина перша статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
17.Пункт 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 - прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).
Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.
VІ. Мотивована оцінка суду
18.Суд встановив, що між сторонами виникли спірні відносини щодо визнання права власності на самочинно збудований гараж. 
19.Суд встановив, що спірний гараж № НОМЕР_1 збудований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5310700000:02:077:0015, яка належить позивачу на праві приватної власності, із цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража. Будівництво здійснене відповідно до наданого рішення органу місцевого самоврядування та проекту будівництва.
20.Відділ державного архітектурно-будівельного контрою виконавчого комітету Лубенської міської ради відмовив позивачу у прийнятті в експлуатацію збудованого гаража, оскільки гараж є самочинним будівництвом, так як відсутні документи, що дають право на початок виконання будівельних робіт даного об`єкта.
21.Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. (Постанова ВСУ № 554/8156/21 від 24.04.2024)
21.1. Отже, збудований гараж є самочинним будівництвом, оскільки його було збудовано позивачем без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.
22.На побудований позивачем гараж виготовлено технічний паспорт 25.02.2026, звіт про проведення технічного обстеження, затверджений 01.04.2026 директором ТОВ «Експертне бюро «Рідний Дім», яким встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації гаража № 8 по вул. Василенкове Поле, 37а, м. Лубни.
22.1. Надані технічний паспорт та звіт про проведення технічного обстеження у своїй сукупності доводять, що попри відсутність початкового дозволу на будівництво, технічний стан гаража є належним.
23. Таким чином, оскільки позивач збудував гараж на земельній ділянці, яка перебуває у його приватній власності, відповідає її цільовому призначенню, відомостей про порушення будівельних норм чи прав інших осіб матеріали справи не містять, гараж придатний до експлуатації, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Суд вирішив:
1.Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на самочинне будівництво.
2.Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на самочинно збудований гараж № НОМЕР_1 з погребом по АДРЕСА_1 , загальною площею 24,4 кв. м, який розташований на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером 5310700000:02:077:0015,площею 0,0059 га.
3. Копію рішення вручити учасникам справи.
4.Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5.Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення. 
6.Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
6.1.Відповідач: виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, місце знаходження: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 33, код ЄДРПОУ: 04057439.
7.Суддя підписала повне рішення 05.06.2026.
Суддя Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області Мирошникова О. Ш.