УХВАЛА
06 липня 2026 року 
м. Київ
справа № 947/18447/24
провадження № 61-8463ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з онучкою та за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні бабусею своїх прав щодо виховання онучки та про встановлення способу участі у вихованні дитини,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 , третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, в якому, з урахуванням уточнення, просила зобов`язати ОСОБА_1 не чинити їй перешкоди у прийнятті участі у вихованні та спілкуванні з онучкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити способи її участі у вихованні та спілкуванні з онучкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних побачень за відповідним графіком:
Протокольною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року, в підготовчому засіданні, судом прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 .
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у прийнятті участі у вихованні та спілкуванні з онучкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено спосіб участі ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення зустрічей баби з онукою:
- кожну першу та третю суботу місяця з 14:00 години до 17:00 годин без присутності батька.
Усі зустрічі повинні проводитися за бажанням дитини, враховуючи розпорядок дня дитини, стан її здоров`я.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у прийнятті участі у вихованні та спілкуванні з онучкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: визначено спосіб участі ОСОБА_3 з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення зустрічей баби з онукою:
- кожен другий тиждень з 09:00 годин у суботу або неділю за домовленістю за місцем проживання дитини;
- кожний вівторок або четвер з 16:00 години до 18:00 години за місцем проживання дитини за умови того, що це не порушуватиме робочий графік батька та графік дитини;
- кожний наступний день після дня народження дитини в присутності батька дитини за місцем проживання дитини.
Усі зустрічі повинні проводитися за бажанням дитини, враховуючи розпорядок дня дитини, стан її здоров`я.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору.
Постановою Одеського апеляційного суду від 26 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_5 задоволено частково.
Прийнято відмову ОСОБА_3 від її позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні бабусею своїх прав щодо виховання онучки та про встановлення способу участі у вихованні дитини.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні бабусею своїх прав щодо виховання онучки та про встановлення способу участі у вихованні дитини визнано нечинним.
Провадження у справі в цій частині закрито.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року змінено, викладено абзац другий та третій резолютивної частини в наступній редакції: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у прийнятті участі у вихованні та спілкуванні з онучкою ОСОБА_4 , визначити спосіб участі ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_4 шляхом встановлення зустрічей баби з онукою: кожну першу та третю суботу місяця з 14.00 години до 17.00 годин у присутності служби у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради перші три місяці.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
24 червня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2026 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі. 
Підставами касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц, від 16 листопада 2023 року у провадженні № 11-228сап21, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 185/6994/15-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 754/9026/16-ц, від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22, від 14 червня 2023 року у справі № 462/5189/20, від 18 грудня 2023 року у справі № 523/21283/21, від 24 січня 2024 року у справі № 686/13984/22, від 31 липня 2024 року у справі № 752/13450/22, від 20 травня 2025 року у справі № 523/16204/23, від 10 грудня 2025 року у справі № 759/26805/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2026 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 26 травня 2026 року та рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року з посиланням на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано думку дитини щодо проведення зустрічей з бабою без присутності батька та в присутності представника служби у справах дітей. Стверджує, що такі зустрічі можуть негативно вплинути на психоемоційний стан доньки.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. 
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 26 травня 2026 року тарішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року є необґрунтованим. Доводи клопотання зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій по суті спору. Необхідності зупинення виконання судового рішення у цій справі, розгляд якої триває два роки, заявником не доведено. 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2026 року. 
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 947/18447/24.  
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 26 травня 2026 року тарішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2025 року.
Роз`яснити іншим учасникам справи № 947/18447/24 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 липня 2026 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович