Справа № 352/864/26
Провадження № 2/352/954/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - Гриньків Д.В.,
секретар судового засідання Івасів В.В.,
за участю представника позивачів ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог.
03.04.2026 року представник позивачів звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом.
Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що після смерті батька позивачів, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на все майно, яке йому належало, а саме домоволодіння на АДРЕСА_1 . Житловий будинок належить покійному батьку, що підтверджується доданими доказами, зокрема технічним паспортом на будинковолодіння, довідкою Виконавчого комітету Тисменицької міської ради та рішенням Тисменицької сільської ради про надання дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказаний житловий будинок побудований у 1990 році, що підтверджується даними технічного паспорту на вказане домоволодіння та довідкою Виконавчого комітету Тисменицької міської ради. Однак, за життя наш покійний батько не оформив у встановленому законом порядку право власності на будинковолодіння, у зв`язку із чим нам відмовлено у оформленні спадкових прав. Спадкоємцями першої черги спадкоємців є позивачі – дочки покійного. Іншим спадкоємцем першої черги є дружина покійного, матір позивачів, яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини. У встановлений законом 6-місячний строк позивачі звернулись із заявою про прийняття спадщини. За життя покійний батько заповіту не складав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за правилами спадкування за законом. Проте, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння, іншим чином ніж у судовому порядку вирішити питання захисту (оформлення) спадкових прав неможливо, що підтверджується листом Приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М. № 37/02-14 від 19.2.2025р. Тому звертається до суду для вирішення питання про визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом після смерті батька .
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача Тисменицької міської ради Івано-Франківської області суду подав заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення заявленого позову, за умови доведення позивачем належними та допустимими доказами своїх вимог, не заперечував.
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
В провадженні судді Олійника М.Ю. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Ухвалою суду від 06.05.2026 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.
У зв`язку із відрахуванням судді Олійника М.Ю. зі штату Тисменицького районного суду Івано-Франківської області на підставі розпорядження керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №352/864/26.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2026 року справу №352/864/26 було передано на розгляд судді Гриньків Д.В.
Ухвалою судді від 08.06.2026 року постановлено прийняти до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на житловий будинок від 25.04.2025р. до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , входять: житловий будинок площею 230,1кв.м. (літера «А»), гараж площею 43,1 кв.м. (літера «Б»), сарай площею 28,8кв.м. (літера «В»), криниця № 1 6 м/п та огорожа № 2 площею 37,5м.кв. Рік спорудження даного будинку вказано – 1990 рік.(а.с.22-24).
Згідно довідки виконавчого комітету Тисменицької міської ради, що видана ОСОБА_4 16.10.2015 року №2149, житловий будинок по АДРЕСА_2 побудований до 1992 року і присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 є користувачем та забудовником даного будинку (а.с.25).
Відповідно до рішення Тисменицької міської ради 35 сесії 6 скликання від 17.06.2014 року розглянувши заяву жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будiвель i спорул та керуючись ст. ст. 12, l16, l18, l2l, l34 Земельного кодексу України, сесiя мiської ради вирiшила: Дати дозвiл ОСОБА_4 на розроблення проєкту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки площею 0,1000 га для будiвництва та обслуговування житлового будинку, господарських будiвель i споруд в АДРЕСА_1 . (а.с.28).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.64).
У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21.11.2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 батьками якої вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.17).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.12.2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.18).
Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , виданого 02.03.2018 року, ОСОБА_9 02.03.2018 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу – « ОСОБА_11 » (а.с.17зв).
Згідно перекладеного та відповідним чином засвідченого апостильованого свідоцтва про смерть том 00348 ОСОБА_12 , посвідчення особи НОМЕР_4 , який є сином ОСОБА_13 і Раїси, одружений громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє місце проживання якого АДРЕСА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поховання відбудеться на кладовищі у м. Тисмениця, номер справи 2146/2018 (а.с.10-11).
Із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приватного нотаріуса Угорчак Н.М. звернулись ОСОБА_14 та ОСОБА_3 (а.с.52-53).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого повторно 27.11.2018 року ОСОБА_4 08.11.1980 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_15 , про що складено відповідний актовий запис №54. Прізвищу дружини після реєстрації шлюбу – ОСОБА_16 (а.с.15).
14.05.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , подала до нотаріальної контори приватного нотаріуса Угорчак Н.М. заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_4 (а.с.14). 
14.05.2019 року приватним нотаріусом Угорчак Н.М. було зареєстровано спадкову справу 76/2019 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 14.05.2019 року (а.с.73).
Згідно довідки виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 06.05.2019 року №700, видана ОСОБА_5 , 1959 року народження, жительці АДРЕСА_1 , про те, що її чоловік ОСОБА_4 , 1955 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті був постійним жителем м. Тисмениця Івано-Франківської області та був зареєстрованим за адресою:: АДРЕСА_1 . Разом із ним за даною адресою на момент його смерті зареєстровані: дружина – ОСОБА_5 – 1959 р.н., дочка – ОСОБА_3 , 1987 р.н., дочка – ОСОБА_14 , 1984 р.н., ОСОБА_17 , 2018 р.н. – онук, ОСОБА_18 – 2007 р.н. – онук (а.с.58).
У відповідності довідки приватного нотаріуса Івано-Франкiвського районного нотарiального округу Угорчак Н.М. від 19.06.2024 року №146/02-14, видана ОСОБА_14 про те, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем майна померлого є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).
Згідно листа приватного нотаріуса Угорчак Н.М. ОСОБА_14 від 19.02.2025 року №37/02-14 щодо видачi Свiдоцтва про право на спадщину за законом пiсля cмepтi ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , повiдомила, що нею ІНФОРМАЦІЯ_10 було №76/2019 пiсля померлого ОСОБА_4 . Однак, оскiльки документи, що пiдтверджують право власностi ва житловий будинок з господарськими будiвлями i спорудами на iм`я померлого відсутні, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.12).
V.Мотиви з яких виходить суд та норми права.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Конституції України, Цивільного кодексу України.
Статтею 41Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
В статті 55 КонституціїУкраїни закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом.
Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16цьогожКодексу може бути, зокрема, визнання права.
Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).
У відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. 
Частиною 1 ст.182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.
Згідно із ч. 1ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.
Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).
Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.
Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.
Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 10.10.2018 у справі №557/1209/16-ц.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.
Як вбачається з матеріалів справи спірне домоволодіння збудоване до 05 серпня 1992 року. Документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт наявний в матеріалах справи, а тому спірне домоволодіння введеню в експлуатацію та реєстрації не підлягало.
Таким чином, судом встановлено, що спірне нерухоме майно належало спадкодавцю ОСОБА_4 на праві власності на момент його смерті.
Оскільки судом встановлено, що інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно немає, а спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , позивачі прийняли спадщину за законом, в тому числі будинковолодіння, що розташоване на АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_4 , відтак, виходячи з рівності часток спадкоємців однієї черги за законом, позивачам належить право власності на вищевказане майно в порядку спадкування за законом після померлого в рівних частках по 1/2.
Отже, позов слід задовольнити повністю.
На підставі ст.328, 392, 1272, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 141, 142, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
позивачі: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ;
ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 ;
відповідач: Тисменицька міська рада Івано-Франківської області, вул. Галицька, 17, м. Тисмениця, Тисменицька ТГ, Івано-Франківська область, 77401, ЄДРПОУ:04336165.
Рішення складене в повному обсязі 02.07.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області       Гриньків Д.В.