"25" травня 2026 р. Справа № 363/34/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

25 травня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Лукач О.П.,
за участю секретаря Крюкової В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вишгород у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

31.12.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд», представником позивача – Ушакевич М.П. подано вказану позовну заяву, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики №9153679 від 20.09.2020 у розмірі 24 446,80 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн, а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 20.09.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 9153679, шляхом обміну електронними повідомленнями. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 11500 грн строком на 30 днів, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №9153679 від 20.09.2020 року станом на 30.06.2021 року (дата відступлення права вимоги) становить 24446,8 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 
8107,8 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за увесь час користування кредитними коштами – 16339 грн. 10.07.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №10072020. 30.06.2021 між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги №119 за договором факторингу №10072020, відповідно до котрого право вимоги за Договором позики №9153679 від 20.09.2020, перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Так, право вимоги за Договором кредиту перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Реєстром передачі прав вимоги №119 за договором факторингу №10072020 починаючи з 30.06.2021. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №9153679 від 20.09.2020 станом на 30.06.2021 (дата відступлення права вимоги ) становить 24446,8 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 8107,8 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за увесь час користування кредитними коштами – 16339 грн.
Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.01.2026 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу (представнику) строк для усунення недоліків, зазначених у вказаному судовому рішенні.
13.01.2026 до суду, через систему «Електронний суд», на виконання вимог ухвали суду від 08.01.2026, представником позивача подано заяву про усунення недоліків, долучивши до неї копію Договору позики №9153679 від 20.09.2020, а також копію Паспорта позики в належній якості.
Ухвалою суду від 16.01.2026 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 12.03.2026 о 10:00, про що повідомлено учасників провадження.
Позивачу та його представнику, у порядку, встановленому статтею 14 ЦПК України, було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку про виклик до суду, після чого, сторона позивача з будь-якими заявами по суті спору до суду не зверталася.
З урахуванням того, що 29.12.2025, відповідно до статей 43, 177 ЦПК України, позивачем надіслано відповідачу копію позовної заяви з додатками, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із судовою повісткою про виклик до суду, відповідачу було надіслано на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання: АДРЕСА_1 .
У судове засідання, призначене на 12.03.2026, учасники провадження, не з`явилися.
У зв`язку із неявкою учасників провадження, а також за відсутністю у суду доказів про вручення та/або причини невручення відповідачу копії ухвали суду про відкриття провадження у справі і судової повістки про виклик до суду, а також, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, розгляд справи було відкладено на 14.05.2026 о 12:00, про що повідомлено учасників провадження судовими повістками, а відповідача, додатково, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, відповідно до вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України.
У судове засідання, призначене на 14.05.2026, учасники провадження не з`явились.
Як убачається із матеріалів справи, конверт із судовою повісткою про виклик відповідача до суду, надісланий на адресу зареєстрованого місця проживання, повернувся до суду без вручення з причин «адресат відсутній».
Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18.
Також, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. А відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Вирішуючи питання про можливість розгляду у справи у відсутності учасників провадження, суд враховує наявність клопотання представника позивача у прохальній частині позовної заяви про розгляд справи без його участі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення суду, вжиті судом заходи для забезпечення участі відповідача під час розгляду справи і положення пункту 4 частини восьмої та частини одинадцятої статті 128 ЦПК України щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, а також відсутність підстав, встановлених статтею 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30.09.2022 у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також, враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 20.09.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №9153679, відповідно до умов якого, цього самого дня, позикодавець надав відповідачу у позику 11 500,00 грн строком на 30 днів, тобто до 20.10.2020, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки, зі сплатою процентів: базової фіксованої процентної ставки – 1,6% в день, знижена процентна ставка – 0,72% в день, процентна ставка за понад (її частиною) – 2,7% в день, орієнтовна річна процентна ставка – 262,80%, орієнтовна загальна вартість позики – 13984,00 грн (а.с.115 на зв.)
Пунктом 1 вказаного договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Згідно п. 4 договору позики підписуючи договорі відповідачка підтвердила, що: ознайомлена на сайті http://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією про позикодавця та його послуги, що передбачена ст.. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання договору вивчила цей Договорі та Правила надання грошових коштів у позику (на у мовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті 
http://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження с року користування позикою (пролонгація) їй зрозумілі.
Як убачається із договору позики, у відповідності до положень п.5 договору, його укладено дистанційно, в електронній формі, та підписано сторонами шляхом вчинення електронного підпису, зокрема відповідачем договір підписано одноразовим ідентифікатором «WhU0kyt31x».
Крім цього, 20.09.2020 відповідач підписала паспорт позики – Інформація, яка надається споживачу відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (а.с.115).
Видача кредитних коштів в сумі 11 500,00 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 02.12.2025, відповідно до якої на карту НОМЕР_1 (отримувач – ОСОБА_2 ), 20.09.2020 було перераховано грошові кошти у вказаній сумі (а.с. 43).
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 9153679 від 20.09.2020, складеного первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», відповідач частково здійснювала платежі за договором, проте, станом на 30.06.2021 заборгованість складала 27 839,00 грн, з яких: 11 500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 16 339,00 грн – заборгованість за процентами (а.с. 47-51).
10.07.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 10072020 (а.с. 52-59).
Згідно п.1.1 договору факторингу, за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Згідно п. 2.1.3. договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог законодавства.
30.06.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підписано Реєстр прав вимоги № 119, відповідно до якого (пункт 160 Реєстру, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №9153679 від 20.09.2020 в сумі 27 839,00 грн, з яких: 11 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16 339,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 60-65).
Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено право кожної особи на судовий захист її порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи інтересу.
Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України щодо договору, зобов`язань, позики та кредиту.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилами статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій, у тому числі електронній формі, а правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах, у тому числі електронних, або якщо воля сторін виражена за допомогою електронного чи іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 626, 627, 628, 638 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов; зміст договору становлять погоджені сторонами умови, а договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо всіх істотних умов.
Особливості укладення електронних договорів визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статей 3, 11, 12 вказаного Закону електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі, а договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Як встановлено судом, договір позики №9153679 від 20.09.2020 укладений дистанційно в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «WhU0kyt31x».
Таким чином, укладений між сторонами договір відповідає вимогам чинного законодавства щодо форми правочину, а підписання договору одноразовим ідентифікатором свідчить про погодження відповідачем його умов.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
З досліджених судом доказів убачається, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» належним чином виконало умови договору в частині надання відповідачу кредитних коштів шляхом їх перерахування на належний відповідачу картковий рахунок.
Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 610, 612 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов`язання є його порушенням, а боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо не виконав його у строк, визначений договором або законом.
Згідно зі статтями 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, визначені договором, а позикодавець має право на одержання процентів від суми позики.
Судом встановлено, що відповідач належним чином умови договору не виконувала, кредитні кошти та проценти у визначені договором строки не повернула, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.
Також судом установлено, що 10.07.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №10072020, а 30.06.2021 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №9153679 від 20.09.2020.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.
Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржника, а предметом такого договору може бути як наявна, так і майбутня вимога.
Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним договором позики у встановленому законом порядку.
Оскільки, відповідач не виконувала умови кредитного договору й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. 
Разом з тим, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 24 446,80 грн, з яких: 8 107,80 грн — заборгованість за основним боргом та 
16 339,00 грн — заборгованість за процентами, а тому суд вирішує спір у межах заявлених позовних вимог відповідно до положень статті 13 ЦПК України.
Щодо відшкодування відповідачем заявлених позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, а також на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, суд дійшов такого.
Так, відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено судом, позивач, звертаючись через електронний суд із позовом, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с.21).
Оскільки позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задоволено у повному обсязі, суд вважає, що відповідно до статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Згідно із пунктами 1–3 частини другої, частини восьмої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: Договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та АБ «Правовий Курс»; додаткової угоди №1/1 до договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024; Акту №97 від 18.12.2025 прийому – передачі реєстру боржників за Договором про надання правничої допомогти №02-24 від 01.07.2024 (Додаток №2 до Договору); Акту №97 від 24.12.2025 прийому-передачі наданої правничої допомоги (Додаток №4 до Договору); наказу (розпорядження) №02-К від 28.06.2024 АО «Правовий курс» про прийняття на роботу адвоката Ушакевич М.П.; платіжної іінструкції №1806 від 25.12.2025 про сплату позивачем АО коштів за послуги правничої допомоги по Договору №02-24 від 01.07.2024; довіреностей від 31.12.2025 та від 22.01.2025; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката Ушакевич М.П. (а.с. 66 – 78, 84-88).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що між позивачем та адвокатом склалися договірні відносини стосовно надання правової допомоги.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд згідно статті 137 ЦПК України, зважаючи на предмет позову, його ціну, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг у малозначній, нескладній справі, враховуючи кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою), вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн. є завищеними, які не відповідають критерію розумності, неспівмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи матиме надмірний характер.
За таких обставин, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу частково від заявленої суми, зокрема на суму 3000, 00 грн., як таку, що є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача та яка є найбільш справедливою, виходячи з конкретних обставин справи.
Керуючись статтями 3, 4, 6, 11, 15, 16, 202-207, 509, 512, 514, 516, 517, 525-527, 530, 599, 610, 611, 612, 615, 625-629, 638, 639, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-89, 133, 134, 141, 174, 258, 259, 263-265, 274, 280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №9153679 від 20.09.2020 у розмірі 24 446,80 грн, з яких: 8 107,80 грн – заборгованість за основним боргом, 16 339,00 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за увесь час користування кредитними коштами, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 гривень, а всього стягнути – 29 869 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ 39992082, адреса 04071, м. Київ , вул. Набережно-Лугова, 8;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації адреса реєстрації: 
АДРЕСА_1 .

Суддя          О.П. Лукач