Справа №333/3060/26
Провадження №2/333/3271/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О., 
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автозаводська 8-Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
19.03.2026 року до суду надійшов позов від ОСББ «Автозаводська 8-Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками на утримання будинку, капітальний ремонт та комунальні послуги. Позивач зазначив, що відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_1 та з липня 2023 року по січень 2026 року не сплачувала обов`язкові внески, унаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 16 168,98 грн. Крім основного боргу, ОСББ просило стягнути пеню у розмірі 1 246,05 грн, інфляційні втрати у сумі 1 717,38 грн, 3% річних у розмірі 608,02 грн, а також судові витрати. Загальна ціна позову становила 19 740,43 грн. Позивач посилався на норми Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Цивільного кодексу України, статут ОСББ та рішення загальних зборів щодо встановлення розміру внесків. 
Ухвалою суду від 26.03.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу час 15 днів для скерування до суду відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали суду.
Також дані РНОКПП відповідача внесені у обліково-статистичну картку в програмі документообігу загальних судів «Д-3», що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи в застосунку «Дія». 
10 квітня 2026 року на адресу Комунарського районного суду м.Запоріжжя повернувся конверт з рекомендованим повідомленням, який раніше було направлено відповідачу за місцем його реєстрації, зазначеним у матеріалах справи та відповідно до вимог чинного законодавства України.
Таким чином, судом вжито всіх передбачених законом заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, у зв`язку з чим відповідач вважається належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі та про наданий йому строк для подання відзиву на позовну заяву.
Однак відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не скористався, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав, доказів на спростування позовних вимог не надав.
З огляду на викладене, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а встановлені процесуальні строки сплинули, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення відповідача, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи.
Такий підхід відповідає принципу юридичної визначеності та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку.
Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та поданих сторонами процесуальних документів, без проведення судового засідання.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Судом встановлено, що ОСББ «Автозаводська буд.8-Б» було створено співвласниками будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проведено його державну реєстрацію. 
На підставі статуту ОСББ «Автозаводська буд.8-Б» встановлено, що останнє створено відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і об`єднує власників квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Завданням і предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за 
З копії протоколів загальних зборів ОСББ «Автозаводська буд. 8-Б», доданих до позову, вбачається, що співвласниками будинку були належним чином прийняті рішення щодо встановлення обов`язкових внесків на утримання багатоквартирного будинку, капітальний ремонт та оплату супутніх витрат. Саме на підставі цих рішень здійснювались щомісячні нарахування відповідачці як власниці квартири АДРЕСА_3 .
Зокрема, протоколом №7 від 27.07.2023 затверджено кошторис ОСББ на 2023 рік та визначено розмір внесків співвласників. Протоколом №8 від 17.02.2024 затверджено кошторис на 2024 рік із відповідними платежами. Протоколом №9 від 08.02.2025 затверджено кошторис на 2025 рік та розмір внесків на подальший період. Дані рішення є обов`язковими для всіх співвласників будинку незалежно від участі у голосуванні.
З картки особового рахунку боржника вбачається, що за період з липня 2023 року по січень 2026 року відповідачці було нараховано внесків на утримання будинку, капітальний ремонт та комунальні платежі на загальну суму 16 168,98 грн, однак жодного платежу не здійснено. Таким чином, станом на 28.02.2026 утворилась заборгованість у повному розмірі 16 168,98 грн.
Позивачем також подано детальний розрахунок штрафних санкцій та компенсаційних нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК України та Порядку сплати внесків, а саме: пеня за прострочення сплати внесків – 1 246,05 грн; інфляційні втрати за весь час прострочення – 1 717,38 грн; 3% річних від простроченої суми – 608,02 грн. 
Отже, загальна сума грошових вимог становить: 16 168,98 грн (основний борг), 1 246,05 грн (пеня), 1 717,38 грн (інфляційні втрати), 608,02 грн (3% річних) = 19 740,43 грн. 
Крім того, позивачем сплачено судовий збір. У позові зазначено, що ставка судового збору становить 3 328,00 грн, з яких раніше було сплачено 332,80 грн при зверненні із заявою про видачу судового наказу, а при поданні даного позову додатково сплачено 2 995,20 грн.
Також до матеріалів справи додано копію письмової вимоги від 11.02.2026 про добровільне погашення боргу у семиденний строк, однак відповідачка її не виконала та борг не сплатила.
Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг ЗМР про надання інформації від 24.03.2026 року встановлено, що за адресою АДРЕСА_4 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.11.2003 по теперішній час.
Таким чином, надані позивачем документи підтверджують як правові підстави виникнення обов`язку зі сплати внесків, так і точний розмір заборгованості, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Відповідно до статей 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції – об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах згідно зі ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом.
Права та обов`язки співвласника (тобто власника квартир та/або нежитлових приміщень) врегульовані ст.ст.14, 15 Закону.
Статті 16-18 Закону окремо визначають права та обов`язки об`єднання співвласників, яке набуває і здійснює їх через свої органи відповідно до ст.92 ЦК України про цивільну дієздатність юридичної особи.
Так, об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за ст.21 Закону належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.
Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ч.1 ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
При зверненні до суду позивач вказав про те, що ОСОБА_1 як співвласник будинку не виконує рішення загальних зборів ОСББ «Автозаводська буд.8-Б», не проводить сплату відповідних внесків та платежів, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.08.2023 року по 31.01.2026 р. в сумі 16 168,98 грн. 
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Враховуючи, що відповідач порушив свої зобов`язання та не погасив заявлену позивачем заборгованість за надані ним житлові послуги до теперішнього часу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Стаття 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, яке може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.
Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 14-448цс19-ц).
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1717 грн. 38 коп. інфляційних втрат, пені - 1246 грн. 05 коп. та 3% річних на суму - 608,02 грн., заборгованості по внескам та платежам, є обґрунтованим. Відповідачем розрахунок позивача вказаних сум також не спростований належними та допустимими доказами.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10.02.2010 року).
Зважаючи на положення ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір. У позові зазначено, що ставка судового збору становить 3 328,00 грн, з яких раніше було сплачено 332,80 грн при зверненні із заявою про видачу судового наказу, а при поданні даного позову додатково сплачено 2 995,20 грн.
Тому на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3328, 00 грн.
Суд зазначає, що під час розгляду справи права відповідача порушені не були, а провадження здійснювалося з дотриманням принципів змагальності сторін та рівності учасників процесу, передбачених статтями 12, 13 ЦПК України.
Відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження. Судом вжито всіх передбачених законом заходів для забезпечення його участі у справі та реалізації права на захист.
Справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів. Позивач довів обставини, на які посилався, тоді як відповідач своїм правом на подання заперечень не скористався. Отже, рішення ухвалено з дотриманням вимог процесуального закону та без порушення прав відповідача.
Керуючись ст.ст.530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 141 ЦПК України, суд – 
вирішив:
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автозаводська 8-Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВТОЗАВОДСЬКА 8-Б» м.Запоріжжя, вул.Автозаводська буд.8-б. Код ЄДРПОУ-43709879 IBAN: НОМЕР_2 в банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО-313399 заборгованість у розмірі 16168,98 грн. - пеню у розмірі 1246,05 грн. -інфляційні втрати у розмірі 1717,38 грн. - 3% річних у розмірі 608,02 грн., в загальному розмірі 19 740 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 43 копійки.
У порядку розподілу судових витрат стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВТОЗАВОДСЬКА 8-Б» м.Запоріжжя, вул.Автозаводська буд.8-б. Код ЄДРПОУ-43709879 IBAN: НОМЕР_2 в банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО-313399, судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повне судове рішення складене 27.04.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська