Справа № 755/9838/26
1-кп/755/1496/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 12026105040000344 від 07.04.2026 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, який ухвалою Дніпровського районною суду м. Києва від 21.02.2024 року замінено на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, 

в с т а н о в и в:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, який ухвалою Дніпровського районною суду м. Києва від 21.02.2024 року замінено на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин.
Указана ухвала суду набрала законної сили 29.02.2024 року, після цього 30.04.2024 року ОСОБА_2 поставлений на облік до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
У рамках виконання заходів з відбуття вказаного покарання, відповідно до Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, шо затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 року №272/5 (далі - Порядок), ОСОБА_2 22.04.2025 року письмово ознайомлений з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року, а також із порядком, умовами відбування покарання та попереджений про правові наслідки у разі ухилення від відбування покарання, передбачені ч. 2 ст. 389 КК України, про що в Підписці, що є додатком 18 до Порядку поставив свій особистий підпис.
Також фахівцем II категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 22.04.2025 року роз`яснено положення ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, у відповідності до яких він зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження уповноваженого органу питань пробації не виїжджати за межі України. Також ОСОБА_2 роз`яснено положення ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, у відповідності до яких ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин; стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінальної кодексу України.
22.04.2025 року ОСОБА_2 , під особистий підпис, отримав від начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлення, що є додатком 34 до Порядку, до КЗ «Парк культури та відпочинку «Перемога» Департаменту культури виконавчою органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), для відбуття призначеного покарання, до відбуття якого він був зобов`язаний приступити з 28.04.2025 року після отримання зазначеного направлення, у цей час у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на ухилення від відбування вказаного покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Так, ОСОБА_2 , у період часу з 28.04.2025 року по теперішній час, реалізуючи свій умисел, діючи умисно, грубо та систематично не дотримуючись своїх обов`язків, визначених ст. ст. 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу, як засудженого до покарання у виді громадських робіт, порушив встановлені відповідно до закону порядок і умови відбування покарання, жодного разу з 28.04.2025 року до КЗ «Парк культури та відпочинку «Перемога» Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до отриманого 22.04.2025 року направлення, не прибув та не відпрацьовував встановлений судом строк громадських робіт, чим ухилився від відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт. 
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Таким чином, суд вважає встановленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я. 
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України. Таке покарання суд вважає достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. 
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, яке ухвалою Дніпровського районною суду м. Києва від 21.02.2024 року замінено на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин. 
У той же час, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 вказане покарання не відбув.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 , після постановлення вироку, але повного відбуття призначеного покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, то остаточне покарання ОСОБА_2 слід призначати на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, приєднавши ОСОБА_2 невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду, за правилами ст. 72 КК України.
Разом із цим, під час складання покарань, суд враховує правовий висновок, висловлений у Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 травня 2025 року (справа № 638/7426/24, провадження № 51-5317 км 24), відповідно до якого одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт. 
Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. 
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21.02.2024 року, за правилами ст. 72 КК України, остаточно призначивши за сукупністю вироків ОСОБА_2 покарання у виді 2 (двох) років 30 (тридцяти) днів пробаційного нагляду.
Покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);
5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
Строк відбування покарання ОСОБА_2 відраховувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно направити обвинуваченому та прокурору. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: