ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 260/1461/25 пров. № А/857/18117/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Носа С.П.;
суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 260/1461/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Террдах ЛТД» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
суддя у І інстанції Калинич Я.М.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Ужгород,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,
В С Т А Н О В И В: 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Террдах ЛТД» (далі – позивач) звернулося у Закарпатський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі – відповідач), в якому просило скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №24004 від 09.12.2024 року, яким встановлена відповідність ТОВ «Террдах ЛТД» п.8 Критеріям ризиковості платника податку. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області виключити ТОВ «Террдах ЛТД» з переліку платників податків, які відповідають Критеріям ризиковості платника податку.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Террдах ЛТД» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №24004 від 09.12.2024 року, яким встановлена відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «Террдах ЛТД» п.8 Критеріям ризиковості платника податку.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Закарпатській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Террдах ЛТД» з переліку платників податків, які відповідають Критеріям ризиковості платника податку.
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Террдах ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області судові витрати у сумі 2422,00 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривнi 00 копійок.).
Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Террдах ЛТД» з Головного управління ДПС у Закарпатській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).
У задоволенні решти - відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат у повній мірі.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що представник позивача просить відшкодувати як витрати на професійну правничу допомогу, однак така вимога не співмірна із даною категорією спору та із виконаною адвокатом роботою.
ТОВ «Террадах ЛТД» скористалося правом подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції, у якому просить оскаржуване додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
У оскаржуваному рішенні судом першої інстанції здійснено розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частин першої та сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частина 7 статті 139 КАС України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, про здійснення відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було заявлено 14.04.2025 із доказами їх понесення в суді першої інстанції.
Відповідно до статей 1, 30 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу встановлено, що між між ТОВ «Адвокатська компанія «Кайрос» та ТОВ «ТЕРРДАХ ЛТД» (замовник) укладено договір про надання правових послуг від 01.01.2025 року № 25-01, в якому викладено наступні умови:
пункт 1.1. Замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати Замовнику правничу допомогу в позовній роботі, супроводженні судових справ по захисту інтересів Замовника;
пункт 1.2. Правнича допомога Виконавцем Замовнику на підставі цього договору надається директором адвокатом Чернявською В.М.;
пункт 2.1. Виконавець бере на себе наступні обов`язки:
надання консультацій, інформаційних довідок по питаннях, що виникають в ході виконання предмет договору;
аналіз нормативно-правових актів, актів нормативного характеру, судової практики, пов`язаних з предметом договору
підготовка та подання заяв по суті судових прав (позовів, заяв, відповідей на відзиви, заперечень, пояснень, тощо), пов`язаних з предметом спору
представництво у встановленому порядку інтересів Замовника в судах адміністративної юрисдикції всіх інстанцій в судовій справі;
пункт 4.1 вартість послуг Виконавця становить фіксовану суму - 15000,00 грн. по кожній судовій справі у судах адміністративної юрисдикції всіх інстанцій;
пункт 4.2. Замовник оплачує послуги Виконавця шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця за актом приймання-виконання наданих правових послуг, який підписується сторонами по кожній судовій справі. 
Відповідно до пункту 4.1 договору №25-01 від 01 січня 2025 року, вартість послуг Виконавця становить фіксовану суму в розмірі 15000,00 грн., по кожній судовій справі у судах адміністративної юрисдикції всіх інстанцій.
10 квітня 2025 року сторонами підписано акт приймання-виконання наданих правових послуг № 25-01-1 за договором про надання правової допомоги № 25-01 від 01.01.2025 року.
Відповідно до акту приймання-виконання наданих правових послуг за договором про надання правової допомоги №25-01 від 01 січня 2025 року, Замовник та Виконавець склали акт приймання наданих правових послуг за договором про надання правової допомоги №25-01 від 01 січня 2025 року про те, що Виконавцем надана правова допомога Замовнику у справі №260/1461/25 за позовом Замовника до ГУ ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії у обсязі, встановленому у п.1.1 Договору, з позитивним результатом вирішення справи. Вартість правничої допомоги, згідно пп.4.1 Договору, становить фіксовану суму 15000,00 коп. без ПДВ.
При визначенні суми відшкодування колегія суддів виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом першої інстанції, частково задовольняючи вимоги заяви, враховано критерій реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення її дійсності та необхідності), а також критерій розумності розміру цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.
З огляду на зміст спірних правовідносин та правове регулювання таких, з врахуванням наданих позивачем документів, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що витрати на правничу допомогу адвоката у стягнутому судом розмірі 5000 грн є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції про їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень. Натомість, скаржником не спростовано стягнутого на користь позивача розміру понесених витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Суд апеляційної інстанції у контексті доводів скаржника вважає за необхідне вказати, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Вказана позиція висловлена Верховним Судом у судових рішеннях від 05.09.2019 (справа №826/841/17), від 24 жовтня 2019 року (справа №820/4280/17), від 30 листопада 2020 року (справа №Н/806/1943/18).
Варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.
Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного судового рішень, яке скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 260/1461/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук