КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Справа № 367/7056/25
№ 33/824/416/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м. Київ 

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Зеленчука М.М.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гапон Сергія Васильовича на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 жовтня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №360030 від 12 червня 2025 року, водій ОСОБА_1 12 червня 2025 року о 23 год. 20 хв. керував транспортним засобом NissanLeaf, д.н.з.     НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest v7510 та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130КУпАП.
Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 жовтня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.
Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Гапон С.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 02 жовтня 2025 року та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, а навпаки просив надати йому можливість пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до вимог Інструкції № 1452/735 у найближчому закладі охорони здоров'я, а саме у м. Бучі або в м. Ірпені. При цьому, всупереч вимогам Інструкції № 1452/735 співробітники поліції замість доставлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров'я, наполягали проїхати до медичного закладу у м. Києві. Тому, вважає, що працівники поліції діючи протиправно, наполягаючи на тому, щоб ОСОБА_1 всупереч вимогам Інструкції № 1452/735 їхав до медичного закладу на огляд у м. Київ, замість найближчого закладу охорони здоров'я, який знаходить у м. Буча створили умови, для того, щоб останній відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я.
Таким чином, на думку сторони захисту, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зауважує, що у матеріалах справи відсутні вагомі, чіткі та узгоджені між собою докази, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Гапон С.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що повний текст постанови не був вручений у день її винесення. З повним текстом постанови особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисник ознайомилися 14 жовтня 2025 року після доставки її тексту до особистого кабінету в Електронний суд.
Для розгляду апеляційної скарги автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 .
У зв`язку із ухваленням Вищою радою правосуддя рішення «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Київської апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» № 469/0-15-26 від 24.03.2026, на підставі Акту приймання-передавання судових справ від 19.05.2026 № 66/05-01/26 було здійснено повторний автоматизований розподіл справи та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 травня 2026 року для розгляду справи визначено судді Саліхова В.В. 
В судове засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гапон С.В. не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. Адвокат Гапон С.В. надіслав клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 02 жовтня 2025 року, доказів отримання ОСОБА_1 чи його захисником копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.
Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, проходження в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п. п. 2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №360030 від 12 червня 2025 року, водій ОСОБА_1 12 червня 2025 року о 23 год. 20 хв. керував транспортним засобом NissanLeaf, д.н.з.     НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotestv7510 та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260030 від 12 серпня 2025 року;
актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 червня 2025 року;
відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції;
розпискою, в якій ОСОБА_1 зобов'язався не керувати транспортним засобом протягом однієї доби.
Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Наявні у справі докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, апеляційний суд відхиляє, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, а не тільки протоколом про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, а навпаки просив надати йому можливість пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до вимог Інструкції № 1452/735 у найближчому закладі охорони здоров'я, а саме у м. Бучі або в м. Ірпені, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Так, на запитання поліцейського чи буде водій ОСОБА_1 проходити освідування на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» (час запису 23:22:05 - 23:22:07), ОСОБА_1 відповів, що не буде (час запису 23:22:08). На запитання чи буде водій ОСОБА_1 проходити огляд у медичному закладі (час запису 23:22:09 - 23:22:11), останній відповів, що буде (час запису - 23:22:12), на що поліцейський відповів, що зараз ми складемо направлення та веземо вас у м. Київ (час запису - 23:22:13- 23:22:18). Водій сказав, що поїде завтра, на що поліцейський відповів, що не завтра, а їдемо сьогодні (час запису 23:22:19-23:22:20), на що водій відмовився (час запису 23:22:21). Поліцейський повідомив, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні нею п. 2.5 ПДРУкраїни та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПдоведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 02 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гапона Сергія Васильовича- залишити без задоволення.
Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 жовтня 2025 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду В.В. Саліхов