ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/5368/25
провадження № 2/753/1185/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лужецької О.Р.,
при секретарі - Григораш Н.М., 
за участю:
представника позивача Кононенка І.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про визнання дій протиправними, визнання боргу безпідставним та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява КП "Київтеплоенерго" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що КП "Київтеплоенерго" надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 вказаного будинку та є споживачами зазначених вище послуг. У зв`язку із несплатою відповідачами коштів за отримані послуги, у них виникла заборгованість, яка разом із 3% річних, інфляційними втратами та пенею складає 134 048,66 грн, та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2025 року цивільну справу № 753/5368/25 передано судді Лужецькій О.Р.
Відповідно до інформації, яка надійшла до суду 07 квітня 2025 року з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" відповідачі значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвалою суду від 7 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
06 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позовна заява та додані до неї матеріали не містять документально підтвердженої заборгованості відповідача та необхідних документів, необхідних для проведення контррозрахунку. Вважає, що дані, які надані позивачем не можна використати для перевірки правильності нарахувань за Методикою розрахунку теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, яка затверджена наказом Мінбуту України від 31.10.2006 року № 359 та за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315. Вважає, що позивач неодноразово здійснював безпідставні, необґрунтовані та самовільні нарахування і відображав їх в розрахунках, самовільно, на свій вибір зараховував оплати відповідача не за призначенням, створюючи при цьому штучну заборгованість.
Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 було заявлено про застосування строку позовної давності до вимог щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Крім того, 06 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява, в якій просила визнати дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" щодо нарахування на особовий рахунок виплат протиправними; визнати борг, який нарахований Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" безпідставним та зобов`язати відповідача списати з особового рахунку нарахованих відповідачем виплат.
Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та об`єднано вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 з первісним позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".
01 липня 2025 року від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на те, що відповідачі за первісним позовом як зареєстровані особи є споживачами послуг за вищевказаною адресою, своєчасно не сплачувати за спожиті послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, теплову енергію в результаті чого утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. 
Крім того, КП «Київтеплоенерго» не було пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з березня 2017 року відповідно до норм Закону.
Суд, заслухавши учасників справи, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви та зустрічного позову докази, доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) до Додатки до нього, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржників, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 1 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отриманні кредитором за період 1 серпня 2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів, (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.
Тобто, з 1 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювало КП «Київтеплоенерго».
З 01 листопада 2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства, КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Будинок за адресою: АДРЕСА_1 під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, тобто мешканці квартир, що розташовані в будинку, є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами вищезгаданих послуг.
На підтвердження факту постачання теплової енергії в житлове приміщення відповідача, а також її обсягу, позивачем долучено до позовної заяви акт прийняття теплового вузла обліку № 1102200803, акт про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, акт перевірки стану вузла комерційного обліку теплової енергії споживача, відомості обліку споживання теплової енергії, відомості обліку, відомості споживача (добові), корінці нарядів на включення та корінці нарядів на відключення об`єкту теплоспоживання. 
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV).
Вищевказаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085).
Частина 7 статті 26 Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
З 1 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII).
За приписом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1182 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води" та Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії".
Відповідно до статті 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також і плату за абонентське обслуговування.
Відповідно до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», споживачі послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води зобов`язані сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг.
Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що відповідачі, будучи зареєстрованими за вказаною адресою та отримували послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води, від мереж теплової енергії та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлялися, не відключалися.
Проте, у період з травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року не сплачували кошти за послуги з централізованого опалення, внаслідок чого у них утворилася заборгованість у розмірі 90183,98 грн.; за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 22825,56 грн.; за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 73,57 грн; за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії у розмірі 1237,90 грн; за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 641,85 грн.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, що встановлений на загальному тепловому вводі будинку та обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби ЦО та централізованого постачання гарячої води.
Окремих засобів обліку теплової енергії на опалення місць загального користування в будинку немає. 
Визначення обсягів спожитої теплової енергії на потреби ЦО будинку здійснюється на підставі показань будинкового засобу обліку. Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 частково обладнано індивідуальними /квартирними засобами обліку ЦО (КЗОТЕ).
Судом встановлено, що квартира відповідачів № 182 вищенаведеної адреси до серпня 2021 року не була обладнана засобами обліку теплової енергії.
Відповідач ОСОБА_1 неодноразово зверталася до КП «Київтеплоенерго» із заявою про надання інформації щодо нарахувань за послуги централізованого опалення за спірний період.
Листами від 25.04.2019, 01.11.2021 КП «Київтеплоенерго» повідомляло відповідача, що житловий будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії типу Multical UF зав.№ 5024945, що встановлений на загальному тепловому вводі будинку та обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Зазначений засіб працює коректно, останню повірку здійснено 05.12.2018.
Окремих засобів обліку теплової енергії на опалення місць загального користування в будинку немає. Проінформовано, що в програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» зафіксована наступна інформація щодо опалювальних площ приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 : опалювальна площа приміщень квартир житлового будинку 15056,6 кв.м., опалювальна площа МЗК - 2933,75 кв.м.
Загальний обсяг теплової енергії, що надходить до теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, що визначається відповідно до КТМ 204 України 244-94 .
Зокрема, частина квартир зазначеного будинку обладнана квартирними засобами обліку теплової енергії, тому розрахунок плати за опалення місць загального користування його мешканцями здійснюється відповідно до п.п.2.1.4, 2.2.1,2.2.2. Методики розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, що затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 № 359.
Кількість теплової енергії на опалення МЗК в даному випадку визначається розрахунковим методом та не залежить від фактичних обсягів спожитих квартирами, що оснащені тепло лічильниками. Додатково зазначимо, що для кожного місяця опалювального періоду питома витрата теплової енергії на опалення МЗК за місяць різна, оскільки середня за місяць температура зовнішнього повітря різна та визначається за даними місцевої метеостанції.
Кількість теплової енергії на потреби ЦО квартир, що не обладнані засобами обліку теплової енергії визначається як різниця між загальним обсягом теплової енергії та сумарною кількістю теплової енергії на потреби МЗК та опалення квартир з квартирними засобами обліку.
Споживачі, які не передали показання квартирного засобу обліку отримують рахунки з розрахунковими нарахуваннями. Після повідомлення споживачем показань квартирного засобу обліку теплової енергії КП «Київтеплоенерго» відкориговує нарахування відповідно до фактичних показань.
У випадках, коли загальні обсяги теплової енергії, що нараховані мешканцям, які не передали показання, не співпадають з фактично спожитими, Підприємство здійснює перерозподіл недооблікованих обсягів мешканцям квартир без КЗОТЕ.
Раніше КП «Київтеплоенерго» застосовувало Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 (Методика № 315), за якою витрати на опалення МЗК визначалися як відсоток від загального обсягу споживання тепла будинком, який, зокрема залежав від кількості поверхів.
Тепер замість Методики № 315 КП «Київтеплоенерго» застосовуватиме Методику розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення МЗК багатоквартирних будинків та визначення оплати та визначення оплати за їх опалення № 359, затверджену у жовтні 2006 року. Вона передбачає розрахунок витрат на опалення МЗК за формулами, у яких врахована наявність квартирних лічильників, опалювальна площа МЗК, теплова потужність, системи опалення, температура повітря в приміщенні та середньомісячна температура на вулиці.
Листом від 05 травня 2025 року № 490/10 ТОВ «Новобудова» повідомило ОСОБА_1 про те, що індивідуальний тепловий пункт у Будинку обладнано приладами з метео-залежною автоматикою та загальнобудинковим комерційним приладом теплової енергії Multical UF зав.№ 5024945. Даний прилад обліку теплової енергії за період з 01.05.2018 по теперішній час працює в штатному режимі, без зауважень ремонтних робіт/заміни не потребував.
Зняття показань з приладу обліку теплової енергії відбувається дистанційно працівниками КП «Київтеплоенерго». Визначення обсягів теплової енергії для виготовлення гарячої води та централізованого опалення, а також друк рахунків на сплату за постачання гарячої води та теплової енергії здійснюється виконавцем цих послуг.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг, а тому має право вимагати від відповідачів виконання обов`язку щодо оплати спожитих послуг.
В матеріалах справи наявні докази на підтвердження постачання теплової енергії в спірне приміщення відповідача, а також її обсягу, в спірний опалювальний період, зокрема акт прийняття теплового вузла обліку № 1102200803, акт про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, акт перевірки стану вузла комерційного обліку теплової енергії споживача, відомості обліку споживання теплової енергії, відомості обліку, відомості споживача (добові), корінці нарядів на включення та корінці нарядів на відключення об`єкту теплоспоживання. 
Свої зобов`язання відповідачі виконують неналежно, своєчасно не сплачують за спожиті послуги з централізованого опалення, теплову енергію, внаслідок чого виникла заборгованість, та доказів зворотному з боку відповідачів суду надано не було.
Належних доказів пред`явлення відповідачами претензій позивачу щодо факту отримання та якості поставленої теплової енергії в спірний опалювальний період не подано. Разом з тим, відповідачами не подано жодних доказів в підтвердження обсягів та розмірів фактично спожитої ними теплової енергії, зокрема не заявлено клопотання про призначення відповідної судової експертизи.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідачів, позивач надав суду Акти звірки взаєморозрахунків за послуги з централізованого опалення/ постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води за період з 01.05.2018 до 28.02.2025, звіряння взаєморозрахунків внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, а також плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. 
В Актах зазначено інформацію про стан розрахунків на початок та кінець кожного розрахункового місяця, обсяги та вартість наданих послуг та здійснені сплати.
Крім того, позивачем подані розрахунки заборгованості за надані послуги, довідку про залишок боргу, а також інформацію щодо обсягів споживання теплової енергії по квартирі АДРЕСА_4 , які підписані начальником управління продажу теплової енергії Тетяною Огньовою, та погоджені начальником відділу розрахунків з комунальних послуг ЦО та ГВП Оленою Ладогубець, з яких вбачається, що станом на 30.03.2026 за особовим рахунком НОМЕР_1 (адреса споживача: АДРЕСА_3 ) наявна заборгованість у загальному розмірі 134076,76грн.
Натомість відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог та доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Наведений розрахунок відповідачами в ході розгляду справи належними та допустимими доказами спростовано не було, заборгованість не сплачена. Окрім того, своїх контррозрахунків відповідачами не надано, з клопотанням про призначення судової експертизи відповідачі до суду не зверталися.
Посилання відповідачів на те, що документи, які позивач долучив до матеріалів справи не дають ні йому, ні спеціалісту можливості перевірити розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоповерхового будинку, не дають можливості перевірити проведені виконавцем комунальних послуг нарахування плати за житлово-комунальні послуги та їх відповідність або невідповідність нормативно-правовим актам суд не приймає, оскільки з клопотанням про призначення судово експертизи відповідачі не зверталися, а тому твердження про неможливість перевірки розрахунку спеціалістом на підставі наявних у справі доказів є не підтвердженою.
Відповідачка заявила про застосування наслідків спливу позовної давності.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина першої статті 257 ЦК України). Для зобов`язань з визначеним строком виконання, як у цьому випадку, перебіг позовної давності починається з наступного дня після закінчення строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).
У спірний період діяли Правила, які визначали, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630).
Отже, для оплати комунальних послуг строк позовної давності починається з 21 числа місяця, що настає за розрахунковим. Наприклад, заборгованість за березень має бути сплачена не пізніше 20 квітня, тому перебіг позовної давності за цими вимогами починається з 21 квітня.
02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12.03.2020 на всій території України встановлений карантин.
Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 до 30.06.2023.
Беручи до уваги вищевказані положення постанов Кабінету Міністрів України, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023.
Також, слід зазначити, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Окрім того, Законом України від 08.11.2023 № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон набрав чинності 30.01.2024.
Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку було зупинено до 04.09.2025.
Тому строк позовної давності не пропущеною для вимог, строк оплати яких настав після 12 березня 2017 року, оскільки з 12 березня 2020 року цей строк продовжувався на період карантину, а надалі був зупинений з початком воєнного стану.
Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті поставленої теплоенергії за договором в повному обсязі не подано.
Судом перевірено правильність розрахунку заборгованості, який наданий позивачем за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, суд погоджується із ним, відповідачі не спростували правильність наданого розрахунку заборгованості.
Твердження відповідачів про відсутність на їх думку, в матеріалах справи усіх необхідних розрахунків для проведення контррозрахунку є помилковим та не може бути підставою для визнання дій Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" щодо нарахування на особовий рахунок № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання теплової енергії за спірний період, оскільки наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості складений на підставі фактичних обсягів споживання теплової енергії по квартирі АДРЕСА_4 , що міститься в Інформації щодо обсягів споживання теплової енергії, яка підписана посадовими особами КП «Київтеплоенерго», а тому суд приймає її як належний та допустимий доказ. 
Щодо нарахування плати за абонентське обслуговування слід зазначити те, що обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюється оператором зовнішніх інженерних мереж з урахуванням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку.
Мешканцям житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 нараховується плата за абонентське обслуговування постачання теплової енергії з урахуванням витрат на обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку та плата за абонентське обслуговування постачання гарячої води без урахування витрат на обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку.
Згідно з Постановою КМУ від 21.08.2019 №808, гранично можливий розмір абонплати для послуг з постачання теплової енергії та гарячої води станом на 1 січня 2024 року становить 42,94 грн. Виконавці послуг можуть самостійно визначати розмір абонплати, не перевищуючи її граничний розмір.
Абонплата нараховується якщо проектом будинку передбачено наявність систем централізованого опалення та гарячого водопостачання. Це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги незалежно від користування послугами з постачання теплової енергії та гарячої води. 
Таким чином, нарахування плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води є правомірним.
На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позивачем доведено належними та достатніми доказами обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 113009,54 грн. та внесків за абонентське обслуговування та обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 1311,47, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з тим, вимоги про стягнення заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води в розмірі 446,58 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 33,56грн., три відсотки річних у розмірі 9,40 грн, пені у розмірі 5,83 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем було проведено відповідні розрахунки в цій частині, що не заперечується позивачем.
Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені, які нараховані, починаючи з січня 2024 року, суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Матеріали справи свідчать про порушення відповідачами зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за використану теплову енергію у повному обсязі, а отже відповідачі є такими, що прострочили виконання зобов`язання.
Згідно положень постанови Кабінету міністрів України від 5 березня 2022 року № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.
Втім, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги, у випадку прострочення сплати коштів, було поновлено на підставі постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, тобто такі нарахування проводяться з 31 грудня 2023 року.
Таким чином позивачем були здійснені нарахування 3% річних та розміру інфляційних втрат на суми заборгованості за несплату коштів, а саме:
-за спожиті послуги з централізованого постачання теплової енергії за період з 01травня 2018року по 31 жовтня 2021року, заборгованість за що склала 90183,98 грн, то інфляційна складова боргу становить 9935,44 грн, а 3% річних - 2493,11 грн.
-за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01травня 2018року по 31 жовтня 2021року, заборгованість за що склала 22825,56 грн, то інфляційна складова боргу становить 2204,84 грн, а 3% річних - 540,39 грн.
Судом було перевірено вказані розрахунки, які виконані за вірними формулами та із зазначенням достовірних періодів нарахування, а відтак зазначені вимоги підлягають задоволенню.
Окрім того, пунктом 10 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги»" передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу (ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).
Таким чином вимога про стягнення із відповідачів пені у розмірі 373,74 грн, яка утворилася у зв`язку із непогашенням заборгованості за спожиті у період з 01 травня 2018року по 31 жовтня 2021року, відповідно, підлягає задоволенню.
Зустрічна позовна вимога визнати борг, який нарахований Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" безпідставним та зобов`язання списати з особового рахунку заборгованість є необґрунтованою, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачі, будучи власниками нерухомого майна та отримуючи послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, не виконували покладений на них законом обов`язок по оплаті послуг з централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого у них виникла заборгованість, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком.
Наведений розрахунок позивачкою в ході розгляду справи спростовано не було, заборгованість не сплачена, а тому у задоволені зустрічних позовних вимог слід відмовити.
Інші доводи учасників справи не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості з травня 2018 року по кінець жовтня 2021 року в загальному розмірі 130510,38 грн є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України.
Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість:
- за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 90183,98 грн, інфляційну складову у розмірі 9935,44 грн та 3% від суми боргу - 2493,11 грн;
- за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 22825,56 грн, інфляційну складову у розмірі 2204,84 грн та 3% від суми боргу - 540,39 грн, пеню - 373,74 грн;
- за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 73,57 грн;
- за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії у розмірі 1237,90 грн;
- за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 641,85 грн, що в загальному розмірі складає 130510,38 грн.
В іншій частині - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго» судовий збір в сумі 3028,00 грн, а саме - по 605,60 грн з кожного.
У задоволенні зустрічного позову - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради "Київтеплоенерго", код ЄДРПОУ 40538421, місцезнаходження: м. Київ, площа І. Франка, 5.
Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
Відповідач 2: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
Відповідач 3: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;
Відповідач 4: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;
Відповідач 5: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 .
Повне рішення складено 01.06.2026

СУДДЯ          О.Р.ЛУЖЕЦЬКА