Справа №705/1263/26
1-кп/705/754/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
з участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Людвігслуст, Федеративна республіка Німеччина, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої на посаді доцента кафедри біології, здоров`я людини Уманського педагогічного університету ім. П. Тичини, а також на громадських засадах на 2025/2026 навчальний рік заступником декана факультету природничої освіти та природокористування з навчальної роботи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 відповідно до контракту № 757 від 01.09.2021 укладеного між ОСОБА_4 та Уманським державним педагогічним університетом імені Павла Тичини (далі за текстом – УДПУ) в особі ректора ОСОБА_6 та наказу ректора № 398-к/п від 30.08.2021 ОСОБА_4 призначено на посаду старшого викладача кафедри біології та методики її навчання. Наказом ректора УДПУ № 752-к/п від 18.08.2022 ОСОБА_4 переведено на посаду доцента кафедри біології та методики її навчання, яку вона обіймає дотепер. 
Крім того відповідно до наказу № 1107 від 12.09.2025 ОСОБА_4 призначено на громадських засадах заступником декана на 2025/2026 навчальний рік факультету природничої освіти та природокористування з навчальної роботи.
Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посади доцента кафедри біології, здоров`я людини, та заступника декана на 2025/2026 навчальний рік факультету природничої освіти та природокористування з навчальної роботи наділена організаційно-розпорядчими функціями, та розумінні пункту 1 примітки до статті 364 КК України являється службовою особою.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 , будучи на посаді доцента кафедри біології, здоров`я людини, заступника декана на 2025/2026 навчальний рік факультету природничої освіти та природокористування з навчальної роботи, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Так, ОСОБА_4 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, за невстановлених обставин, зателефонувала до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється студентом денної форми навчання факультету природничої освіти та природокористування Уманського педагогічного університету імені Павла Тичини, та діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, повідомила ОСОБА_7 про необхідність надання їй неправомірної вигоди в сумі по 5 000 (п`ять тисяч) гривень за складання екзаменаційної сесії ним та іншим студентом того ж навчального закладу - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому повідомила, що у разі відмови в наданні грошових коштів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будуть відраховані з університету. Таким чином ОСОБА_4 створила умови, за яких ОСОБА_7 вимушено погодився на її пропозицію.
23.12.2025 о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_7 слідуючи домовленості з ОСОБА_4 автомобілем HYNDAI SANTA FE номерний знак НОМЕР_1 під`їхав до УДПУ, про що за допомогою телефону повідомив ОСОБА_4 після чого остання підійшла до ОСОБА_7 та в салоні автомобіля останнього одержала частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 3000 гривень за складання екзаменаційної сесії ним та ОСОБА_8 , та в ході подальшого спілкування зменшила суму неправомірної вигоди за здачу екзаменаційної сесії по 3500 гривень з кожного. 
Доводячи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, до кінця ОСОБА_4 в телефонній розмові з ОСОБА_7 домовилась про зустріч та узгодила суму неправомірної вигоди за складання екзаменаційної сесії в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень. ОСОБА_7 слідуючи домовленості з ОСОБА_4 08.01.2026 біля 10 години 30 хвилин автомобілем HYNDAI SANTA FE номерний знак НОМЕР_1 під`їхав до УДПУ, про що за допомогою телефону повідомив ОСОБА_4 після чого остання підійшла до ОСОБА_7 та в салоні автомобіля останнього одержала частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 4000 гривень за складання екзаменаційної сесії ним та ОСОБА_8 , після чого була затримана в порядку ст. 208 КПК України. 
22 червня 2026 року сторони кримінального провадження № 42025252100000097 від 10.12.2025, а саме прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинувачена ОСОБА_4 з іншого, в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , відповідно до положень глави 35 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті. 
Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України та містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 3 ст. 368 КК України, при цьому обвинувачена беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Сторони в угоді погодили призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах чи організаціях, пов`язаних з освітою та навчальним процесом, на строк 1 рік, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України. 
Сторони розуміють наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання, а також просив при звільненні ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України визначити іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. 
Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, визнала у повному обсязі та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачена підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просила її затвердити та призначити їй узгоджене покарання, а також зазначила про можливість виконання нею визначених в угоді обов`язків. 
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості була укладена та підписана за його участі за добровільною згодою обвинуваченої, така угода відповідає вимогам закону та не порушує прав обвинуваченої, тому просив затвердити угоду. 
Заслухавши думку учасників судового провадження та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. 
Крім того, суд бере до уваги, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають положенням Загальної частини Кримінального кодексу України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи дані, що характеризують особу винної, її вік, те, що вона раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому вважає, що узгоджене сторонами покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує приписи ч. 2 ст. 75 КК України, згідно яких у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років або іншого більш м`якого покарання, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах чи організаціях, пов`язаних з освітою на навчальним процесом на строк 1 рік, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.01.2026 до обвинуваченої ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою та при цьому визначено розмір застави – 166 400,00 грн., яка була внесена 12.01.2026 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Черкаській області, що підтверджується повідомленням ІТТ № 2 ГУНП в Черкаській області, тому з цього часу ОСОБА_4 є такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.
Враховуючи, що суд за результатами розгляду угоди про визнання винуватості дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання, не пов`язаного з її ізоляцією від суспільства та без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, то застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави підлягає скасуванню, а внесена за обвинувачену застава, яка не була звернена в дохід держави, поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили, що відповідає ч.11 ст.182 КПК України.
Згідно ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
У даному кримінальному провадженні вилучені в обвинуваченої ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4000 гривень купюрами номіналом 500 гривень з серіями та номерами: АД3223765, АЛ4592760, ЄЖ4157670, ЗВ6971003, ЛА9607567, МА7155523, МБ5907663, ЄГ7937293 та мобільний телефон IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 були використані обвинуваченою як предмет злочину та як засіб вчинення кримінального правопорушення відповідно, тому суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити (конфіскувати) у власність держави зазначені речі та предмети.
Ухвалами слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2021 накладено арешт на залікову книжку ОСОБА_7 ; відомості обліку успішності №25.685 від 26.12.2025, відомості обліку успішності №25.671 від 22.12.2025, відомості обліку успішності №25.684 від 18.12.2025, відомості обліку успішності від 10.12.2025, відомість обліку успішності №25.589 від 08.12.2025, відомість обліку успішності №25.589 від 08.12.2025, відомості обліку успішності №25.692 від 09.12.2025, відомості обліку успішності №25.590 від 11.12.2025, що накладений ухвалами слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2026.
За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Оскільки вищевказані речові докази не підлягають спеціальній конфіскації та на час ухвалення вироку відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вищевказані документи, суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту майна.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 393, 394, 474, 475 КПК України, суд – 
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 червня 2026 року між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах чи організаціях, пов`язаних з освітою та навчальним процесом на строк 1 рік. 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави – залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
Після набрання вироком законної сили заставу в сумі 166 400 грн., внесену на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області – повернути заставодавцю.
Арешт майна, а саме: мобільного телефону IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з абонентським номером НОМЕР_4 ; залікової книжки ОСОБА_7 ; відомості обліку успішності №25.685 від 26.12.2025, відомості обліку успішності №25.671 від 22.12.2025, відомості обліку успішності №25.684 від 18.12.2025, відомості обліку успішності від 10.12.2025, відомість обліку успішності №25.589 від 08.12.2025, відомість обліку успішності №25.589 від 08.12.2025, відомості обліку успішності №25.692 від 09.12.2025, відомості обліку успішності №25.590 від 11.12.2025, що накладений ухвалами слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2026 – скасувати.
Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави визнані речовими доказами грошові кошти в сумі 4000 гривень купюрами номіналом 500 гривень з серіями та номерами: АД3223765, АЛ4592760, ЄЖ4157670, ЗВ6971003, ЛА9607567, МА7155523, МБ5907663, ЄГ7937293, а також мобільний телефон IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .
Речові докази:
- абонентський номер НОМЕР_4 – повернути ОСОБА_4 ;
- залікову книжку ОСОБА_7 ; відомість обліку успішності №25.685 від 26.12.2025, відомість обліку успішності №25.671 від 22.12.2025, відомість обліку успішності №25.684 від 18.12.2025, відомість обліку успішності від 10.12.2025, відомість обліку успішності №25.589 від 08.12.2025, відомість обліку успішності №25.589 від 08.12.2025, відомість обліку успішності №25.692 від 09.12.2025, відомість обліку успішності №25.590 від 11.12.2025, що зберігаються в Уманському РУП ГУНП в Черкаській області – повернути до Уманського національного університету;
- диск № 45/231т від 10.02.2026; диск №45/228т від 03.01.2026; диск №45/229т від 08.01.2026; флеш носій інформації microSD №45/224т від 17.12.2025; флеш носій інформації microSD №45/225т від 17.12.2025 – залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана обвинуваченою та прокурором, виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1