ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2026 Справа № 917/2159/25 

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
до Садівничого товариства “Шляхмашівець”, с.Щербаки, Кременчуцького району, Полтавської області, 39700 
про визнання недійсними рішення, оформлені протоколом №1 від 21.08.2021 року. визнання недійсним Статуту, визнання недійсним протокол засідання правління 
Суддя Кльопов І.Г.
Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Садівничого товариства “Шляхмашівець”, в якому просить суд:
1. Визнати недійсним всі рішення Загальних Зборів Садівничого Товариства “Шляхмашівець” оформлені протоколом №1 від 21.08.2021 року.
2. Визнати недійсним Статут Садівничого Товариства “Шляхмашівець” (нова редакція, 2021 рік) затверджений протоколом Загальних зборів членів від 22.08.2021 року.
3. Визнати недійсним рішення Голови Правління Садового Товариства “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року про виключення ОСОБА_1 з членів Садового Товариства “Шляхмашівець”.
4. Визнати недійсним протокол засідання правління Садового Товариства “Шляхмашівець” від 31.05.2022 року про затвердження рішення Голови Правління Садового Товариства “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року про виключення ОСОБА_1 з членів Садового Товариства “Шляхмашівець”.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.11.2025 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 11.12.2025
09.12.2025 за вхід. № 15833 від Садівничого товариства “Шляхмашівець” надійшли пояснення по суті спору.
13.01.2026 за вхід. № 331 від Садівничого товариства “Шляхмашівець” надійшли пояснення по суті спору.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
12.02.2026 за вхід. №1896 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
19.05.2026 за вхід. № 6812 від позивача надійшло клопотання про з проханням не приймати до уваги пояснення відповідача та додані до нього докази, а також просить суд зобов"язати відповідача надати відповідь на питання по суті справи, зазначені позивачем в позові.
19.06.2026 за вхід. № 8540 від відповідача надійшли відповіді на запитання, які були поставлені відповідачу згідно ст.90 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи суд встановив.
Позивач зазначає, що був членом Садівничого товариства “Шляхмашівець” та володів земельними ділянками.
Загальними зборами СТ «Шляхмашівець», оформленими протоколом № 1 від 21.08.2021 року позивача виключено з членів Товариства. 
Так, в основу протоколу №1 Загальних зборів СТ «Шляхмашівець» від 21.08.2021 року, щодо виключення позивача, покладено положення Статуту СТ “Шляхмашівець” та твердження щодо наявності заборгованості у позивача перед відповідачем.
З відповіді Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 26.05.2023 року №17-
91/115/109/01-23 на звернення позивача відносно продажі його ділянки в СТ «Шляхмашівець» вбачається, що відповідно до рішення Голови Правління СТ “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року, яке було затверджено протоколом засідання правління СТ “Шляхмашівець” від 31.05.2022 року позивач був виключений з членів Садового товариства за невиконання Статуту, а саме через несплату членських та цільових внесків з 2016 року.
Позивач також вказує на те, що рішення Голови Правління СТ “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року - ОСОБА_2 , яке було затверджено протоколом засідання правління СТ “Шляхмашівець” від 31.05.2022 року надані йому не були. 
Позивач просить суд визнати недійсним рішення Загальних Зборів Садівничого Товариства “Шляхмашівець”, оформлене протоколом №1 від 21.08.2021 року, а також визнати недійсним Статут Садівничого Товариства “Шляхмашівець” (нова редакція) на якому зазначено про його затвердження Протоколом Загальних зборів від 22.08.2021 року та визнати недійсним рішення Голови Правління СТ “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року про виключення його з членів СТ “Шляхмашівець” та визнати недійсним протокол засідання правління Садового Товариства “Шляхмашівець” від 31.05.2022 року про затвердження рішення Голови Правління Садового Товариства “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року про виключення ОСОБА_1 з членів Садового Товариства “Шляхмашівець”.
Обставини, на які посилається позивач.
Так, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10.02.2017 року по справі №536/1678/16-ц, яке набрало законної сили - визнано недійним рішення правління Садівничого товариства «Шляхмашівець» від 07.02.2015 року про призначення Дряпіки Зої головою правління садівничого товариства «Шляхмашівець».
Відтак, зазначена особа не є Головою садівничого товариства «Шляхмашівець» та не має права приймати від його імені жодних дій.
Як вбачається з протоколу №1 загальних зборів Садівничого Товариства “Шляхмашівець” від 21.08.2021 року на зборах було присутнім 450 чоловік. Проте, позивач заперечує про присутність такої кількості осіб на зборах, а тому всі рішення, які були прийняті та оформлені вказаним протоколом є недійсними через відсутність належної кількості членів товариств; в протоколі не вказана загальна кількість членів Товариства з числа яких були зареєстровані 450 осіб та скільки в кількісному та відсотковому відношенні
становить зареєстрована частина; в протоколі не наведено ні суму боргу ні його розрахунку; відсутня інформація та посилання на документи, якими встановлювалась плата з якої було нараховано заборгованість; до порядку денного не включався пункт щодо розгляду питання про виключення з членів Товариства будь-кого. Отже, відбулося недотримання процедури призначення та проведення зборів.
Також позивач зазначає, що про проведення загальних зборів його, як члена Товариства, не повідомляли.
Крім того, позивач звертає увагу суду, що є незрозумілим підстави прийняття рішення, про яке йдеться в відповіді Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 26.05.2023 року №17-91/115/109/01-23, з якої вбачається, що відповідно до рішення Голови Правління СТ “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року, яке було затверджено протоколом засідання правління СТ “Шляхмашівець” від 31.05.2022 року позивач був виключений з членів садового товариства за невиконання Статуту, а саме через несплату членських та цільових внесків з 2016 року, так як рішення про те, що було скасовано пункт 4 протоколу №1 Загальних зборів СТ «Шляхмашівець» від 21.08.2021, в частині виключення позивача з членів Товариства відсутнє.
Відтак, незаконними дане рішення від 30.05.2022 є незаконним, адже воно прийняте на час, коли протоколом Загальних зборів від 21.08.2021 уже виключили позивача з членів Товариства.
Разом з тим, на копії Статуту, наданій в розпорядження позивача, вказано дату Протоколу Загальних зборів членів від 22.08.2021, а не 21.08.2021 року як в протоколі №1.
Зважаючи на те, що в розпорядженні позивача не має протоколу Загальних зборів СТ «Шляхмашівець» від 22.08.2021 року і 22.08.2021 року жодні збори не проводились, також є підстави для визнання недійсним Статуту СТ «Шляхмашівець» в новій редакції. В наявному ж протоколі від 21.08.2021 року відсутні відомості про те, яка ж саме редакція Статуту пропонувалась, чи надавалась така редакція на ознайомлення, тощо. Відсутні голосування про надання повноважень на підписання редакції Статуту.
Відповідач у поясненнях від 09.12.2025 за вхід. № 15833 зазначив, що у вирішенні спору покладається на розсуд суду.
При прийнятті рішення судом враховано наступне.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі.
Установою є організація, створена однією або кількома особами (засновниками), які не беруть участі в управлінні нею, шляхом об`єднання (виділення) їхнього майна для досягнення мети, визначеної засновниками, за рахунок цього майна. Особливості правового статусу окремих видів установ встановлюються законом.
Положення цієї глави застосовуються до всіх товариств та установ, якщо інші правила для окремих видів товариств або установ не встановлені законом.
Згідно ст.84 ЦК України товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи чи сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють з метою одержання прибутку.
Згідно ст.97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст.98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.
Згідно ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. 
Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу.
Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
Згідно ст. 1 Закону України «Про кооперацію» кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.
Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.
Згідно ст. 4 Закону України «Про кооперацію» кооперація базується на таких основних принципах: - добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; - соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; - рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); - вільного вибору напрямів і видів діяльності; - демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; - безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності.
Згідно ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є: - участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.
Згідно ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу.
Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.
У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.
Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.
Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.
Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.
Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про кооперацію" членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду.
За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.
Для визнання недійсним рішення загальних зборів членів кооперативу необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів члена кооперативу. Також слід з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №923/226/20.
Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про кооперацію" загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.
Відповідно до статті 167 ГК України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.
Відповідно до підпункту 3.1.4 пункту 7.2 Статуту загальні збори скликаються в міру необхідності, але не рідше ніж один раз на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени Кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.
У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20 та від 10.02.2021 у справі №923/226/20.
Відсутність доказів на підтвердження реального виконання відповідачем приписів статті 15 Закону України "Про кооперацію", з якими кореспондуються положення Статуту Відповідача, щодо належного повідомлення Позивача про дату, час, місце проведення, а також про порядок денний загальних зборів членів кооперативу, свідчить про порушення прав Позивача, як члена Товариства, який повинен був бути повідомлений про те, що до порядку денного загальних зборів включено питання про його виключення з членів.
Недоведеність підстав для виключення з членів Товариства та неповідомлення члена про проведення загальних зборів членів кооперативу є достатніми підставами для визнання недійсними відповідних рішень.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у
справі № 916/2506/20, від 30.05.2023 у справі №916/212/22 та від 10.02.2021 у справі №923/226/20.
Отже, норма статті 15 Закону України "Про кооперацію" застосовується до порядку повідомлення члена обслуговуючого кооперативу. Неповідомлення члена про проведення загальних зборів, на яких прийняті рішення щодо його прав та обов`язків, є порушенням його прав і має наслідком визнання недійсними таких рішень.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2023 у справі №916/212/22. Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 07.10.2020 у справі № 910/1168/19, від 08.04.2021 у справі № 910/18668/19.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з частинами 1,3 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
З урахуванням викладеного, судом визнається, що позивачем доведено неправомірність (протиправність) дій відповідача, а пояснення відповідача відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки вони не підтверджені відповідачем шляхом подання будь-яких доказів.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.
Враховуючи викладені вище обставини, встановлені судом, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсним всі рішення Загальних Зборів Садівничого Товариства “Шляхмашівець” оформлені протоколом №1 від 21.08.2021 року.
3. Визнати недійсним Статут Садівничого Товариства “Шляхмашівець” (нова редакція, 2021 рік) затверджений протоколом Загальних зборів членів від 22.08.2021 року.
4. Визнати недійсним рішення Голови Правління Садового Товариства “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року про виключення ОСОБА_1 з членів Садового Товариства “Шляхмашівець”.
5. Визнати недійсним протокол засідання правління Садового Товариства “Шляхмашівець” від 31.05.2022 року про затвердження рішення Голови Правління Садового Товариства “Шляхмашівець” від 30.05.2022 року про виключення ОСОБА_1 з членів Садового Товариства “Шляхмашівець”.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 02.07.2026

Суддя Кльопов І.Г.